Справа № 703/406/26 
2/703/984/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ігнатенко Т.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив:

21 січня 2026 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», через підсистему «Електронний суд», звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №94802859000 від 18 жовтня 2018 року в загальній сумі 24896 гривень 17 копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 2662 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 гривень 00 копійок.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2018 року між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №94802859000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 23460 гривень на придбання товару та відкрито кредитну картку.
Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитор відповідно до умов цього договору та правил.
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами договору.
19 листопада 2018 року відповідачем було активовано рахунок та здійснювались операції з використанням кредитного ліміту.
У порушення положень договору та вимог ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач користуючись коштами, наданими йому банком, не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання – не вносив платежі, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов договору у відповідача утворилася заборгованість за вищевказаним договором.
18 травня 2020 року АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу №167. Згідно даного договору, та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Укрсиббанк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №94802859000 від 18 жовтня 2018 року.
Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 24896 гривень 17 копійок, а саме: 17169 гривень 86 копійок – заборгованість за тілом кредиту; 6726 гривень 31 копійка – заборгованість за відсотками; 1000 гривень 00 копійок – заборгованість за комісією.
За вказаних обставин позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 27 січня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до суду не подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк не направила.
Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, письмових пояснень, доказів тощо.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Судом встановлено, що 17 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до АТ «Укрсиббанк» з Анкетою-Заявою на надання споживчого кредиту (а.с.10).
У вказаній Анкеті-Заяві відповідач ОСОБА_1 просила АТ «Укрсиббанк» надати їй споживчий кредит на наступних умовах: строк користування кредитом – 48 місяці; сума кредиту – 23200 гривень 00 копійок; валюта кредиту – гривня, а також надати їй додатковий кредит – кредитну картку з наступними умовами (на умовах кредитного договору): максимальна сума ліміту додаткового кредиту – 50 000 гривень; максимальна процентна ставка за додатковими кредитом – 60% річних від фактично використаної суми додаткового кредиту; строк дії ліміту кредитування 24 місяці (з можливістю подовження на новий строк за рішенням банку). 
Також, 18 жовтня 2018 року між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №94802859000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку (а.с.14-16).
Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил.
Згідно п.2.2 вказаного Договору, у випадках, передбачених цим договором (п.4.1), банк відкриває позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування на умовах Правил.
Відповідно до п.3.1 зазначеного Договору, сума кредиту за договором становить 23460 гривень 00 копійок.
Згідно п.3.2 вказаного Договору, надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання цього договору.
Відповідно до п.3.3 зазначеного Договору, кредит надається позичальнику для особистих потреб: в сумі 23200 гривень 00 копійок – на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий у банку. Умови відкриття поточного рахунку обумовлюються в окремому договорі, що укладається між банком та позичальником; в сумі 260 гривень 00 копійок – на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування позичальника, укладеного 18 жовтня 2018 року в ПрАТ «СК «Кардіф», код ЄДРПОУ/ідентифікаційний номер за ДРФО 34538696, шляхом перерахування з позичкового рахунку позичальника на рахунок отримавача № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Укрсиббанк», код банку (МФО) 351005.
Згідно п.3.4 вказаного Договору, повернення кредиту, плати за кредит, інших платежів здійснюється у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» на рахунок № НОМЕР_3 в АТ «Укрсиббанк», код банк (МФО) 351005, код ЄДРПОУ 09807750, або на умовах договірного списання, передбаченого цим договором та правилами.
Відповідно до п.3.5 зазначеного Договору, позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів, відповідно до Графіка, що викладений у Додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 18 жовтня 2022 року.
Згідно п.3.6 вказаного Договору, розмір ануїтетного платежу становить 1415 гривень 00 копійок Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів.
Відповідно до п.3.7 зазначеного Договору, ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 18 числа (включно) кожного місяця.
Згідно п.3.8 вказаного Договору, процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 67% річних.
Відповідно до п.3.9 зазначеного Договору, за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 74,00% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості.
Згідно п.3.11 вказаного Договору, позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору, що є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах Тарифного плату Револьверна Кредитна Картка «Шоппінг картка», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com й на інформаційних стендах у приміщеннях банку, окремий картковий рахунок № НОМЕР_4 у національній валюті України, який використовується згідно з режимом поточного рахунку, встановленим законодавством, та обслуговується згідно цього договору та правил. Картковий рахунок відкривається банком в дату встановлення ліміту кредитування, визначену цим договором. Сторони домовились, що цей договір містить заяву позичальника на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається.
Згідно п.4.2 вказаного Договору, підписанням цього договору позичальник засвідчує своє клопотання щодо надання позичальнику додаткового кредиту (Кредитної картки) шляхом встановлення ліміту овердрафту на картковому рахунку позичальника на наступних умовах: сума ліміту кредитування – 8000 гривень; строк дії ліміту кредитування – 24 місяці з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації); дата нарахування процентів, комісій, тощо, розрахунку мінімальної суми поповнення карткового рахунку (біллінгова дата) – 15 числа кожного місяця; дата платежу, в яку позичальник зобов`язаний поповнити картковий рахунок на мінімальну суму поповнення карткового рахунку, розраховану в останню біллінгову дату – 10 числа кожного місяця: проценти та комісії: процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки – 55,00% річних, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями – 55,00% річних, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями, для яких діє пільговий період – 0,0001% річних; комісія за надання послуг з управлення кредитом при простроченні сплати платежу – до 500 гривень; комісія за розрахунково-касове обслуговування (РКО) – у відповідності до тарифного плану.
Відповідно до п.5.1 зазначеного Договору, позичальник доручає банку здійснювати договірне списання коштів на користь банку в порядку, у строки та у сумах, що визначені у договорі зі своїх рахунків, а саме: № НОМЕР_1 , код банку (МФО) 351005 – для погашення строкової та простроченої заборгованості за цим договором; з будь-яких рахунків позичальника, відкритих у банку, в тому числі тих, що будуть відкриті в майбутньому – для погашення простроченої заборгованості за цим договором.
Крім того, відповідачем ОСОБА_1 підписано Додаток №1 до Договору №94802859000 від 18 жовтня 2018 року (а.с.17-18).
У розділі «Комісії» зазначеного Додатку №1 вказано: комісія за надання послуг з управління кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу – до 500 гривень, комісія сплачується при простроченні чергових платежів. Банк має право не застосовувати цю комісію або застосовувати не в повній мірі, про що банк повідомляє клієнтів шляхом розміщення оголошення на сайті банку.
У розділі «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» вказаного Додатку №1 сторони визначили, що відповідач ОСОБА_1 здійснює у період з 18 жовтня 2018 року по 18 жовтня 2022 року здійснює щомісячні платежі у сумі 1415 гривень 00 копійок, а останній платіж 18 жовтня 2022 року у сумі 1202 гривні 43 копійки.
Крім того, 18 жовтня 2018 року відповідачем ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту – Інформаційний лист (а.с.11-13).
Як вбачається з виписки за кредитним договором, яка складена АТ «Укрсиббанк» за період з 18 жовтня 2018 року по 18 травня 2020 року, відповідачу ОСОБА_1 надано кредиту у сумі 23200 гривень 00 копійок згідно кредитного договору №94802859000, умови якого вона виконувала частково, внаслідок чого станом на 18 травня 2020 року мала заборгованість, яка у цей день була відступлена (а.с.25-34).
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
18 травня 2020 року між АТ «Укрсиббанк» («Клієнт») та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» («Фактор») укладено договір факторингу №167 (а.с.36-40). 
Згідно п.2.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п.2.2 зазначеного Договору факторингу, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді.
Згідно п.3.1 вказаного Договору факторингу, сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення права вимоги, складає 8,6% від суми прав вимог, визначеної в Реєстрі боржників. Для розрахунку суми фінансування заборгованість за правом вимоги, що виражена в іноземній валюті, перераховується за офіційним курсом НБУ гривні щодо іноземних валют на дату підписання даного договору. 
Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору факторингу, право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає в день підписання Акту приймання-передачі права вимоги (Додаток 2 до цього договору), за умови сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором.
Як вбачається з платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) №18213 від 18 травня 2020 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало на рахунок АТ «Укрсиббанк» грошові кошти у сумі 1 274 745 гривень 34 копійки як оплату суми фінансування під відступлення прав вимоги згідно п.3.1 договору факторингу №167 від 18 травня 2020 року (а.с.44).
18 травня 2020 року АТ «Укрсиббанк» («Клієнт») та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» («Фактор») підписано та скріплено печатками Акт приймання-передачі права вимоги на виконання договору факторингу №167 від 18 травня 2020 року (а.с.42).
Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників від 18 травня 2020 року до договору факторингу №167 від 18 травня 2020 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №94802859000 від 18 жовтня 2018 року у загальній сумі 24896 гривень 17 копійок, з яких: 17169 гривень 86 копійок – заборгованість за основним боргом; 6726 гривень 31 копійка – заборгованість за відсотками; 1000 гривень 00 копійок – заборгованість за комісіями (а.с.41).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №94802859000, який складений ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за вказаним договором у загальній сумі 24896 гривень 17 копійок, з яких: 17169 гривень 86 копійок – заборгованість по тілу кредиту; 6726 гривень 31 копійка – заборгованість по відсоткам; 1000 гривень 00 копійок – комісія (а.с.35).
Однак, відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно додатку 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Умовами Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №94802859000 від 18 жовтня 2018 року та Додатком №1 до цього договору, передбачено сплату відповідачем ОСОБА_1 комісії виключно за надання послуг з управління кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу у сумі до 500 гривень, яка сплачується при простроченні чергових платежів.
Разом з тим, як у Договорі №94802859000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 18 жовтня 2018 року, так і у Додатку №1 до цього договору, не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з надання послуги з управління кредитом при виконанні кредиту при простроченні чергового платежу, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія.
Враховуючи, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем, при укладенні вищевказаного договору, відтак положення зазначеного договору з додатком №1 до нього щодо обов`язку позичальника сплачувати банку комісію за надання послуг з управління кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Схожі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21.
Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)).
За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією у розмірі 1000 гривень 00 копійок по Договору №94802859000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 18 жовтня 2018 року. 
При цьому, доказів погашення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за вказаним кредитними договором в частині заборгованості за тілом кредиту в сумі 17169 гривень 86 копійок та відсотків в сумі 6726 гривень 31 копійка, як первісному кредитору, так і позивачу, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути за договором №94802859000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 18 жовтня 2018 року заборгованість у загальній сумі 23896 гривень 17 копійок, яка складається з: 17169 гривень 86 копійок – заборгованість за тілом кредиту; 6726 гривень 31 копійка – заборгованість за відсотками.
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції (безготівковий переказ в національній валюті) №1042 від 09 січня 2026 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2662 гривні 40 копійок (а.с.77).
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. 
Так, 23896 гривень 17 копійок (розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача) відповідає 95,98% від заявленої ціни позову - 24896 гривень 17 копійок, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (95,98% від 2662 гривні 40 копійок становить 2555 гривень 37 копійок).
Крім того, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. 
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
01 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 (а.с.50).
У вказаному договорі визначено загальний предмет договору та загальні формулювання правової допомоги, яка надається адвокатом.
Відповідно до п.2.2 зазначеного Договору, справи в роботу виконавця передаються на підставі замовлення, сформованого клієнтом.
Згідно п.2.3 вказаного Договору, вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 (одну) кредитну справу складає: 8000,00 грн. без ПДВ.
Відповідно до Акту №1065 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 12 січня 2026 року, складеного АО «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», підписанням цього акту сторони підтверджують факт надання адвокатським об`єднанням та прийняття клієнтом послуг відповідно до положень укладеного ними договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року. Виконавцем надано клієнту, а клієнтом прийнято послуги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року: боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , кредитний договір №94802859000. Сума наданих послуг відповідно до договору складає: 8000 гривень 00 копійок. Сторони не мають жодних претензій, скарг та зауважень один до одної стосовно виконання ними договору №0107 від 01 липня 2025 року. Опис виконаної роботи вказаний в деталізованому описі до даного акту. Клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом 1 року з моменту підписання акту (а.с.51).
Згідно детального опису наданих послуг від 12 січня 2026 року до акту №1065 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, на виконання договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року та Акту №1065 від 12 січня 2026 року, АО «Апологет» надає детальний опис наданих послуг за період з 02 січня 2026 року по 12 січня 2026 року у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором №94802859000, боржник ОСОБА_1 , а саме: 1. Усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором – 0 годин 30 хвилин; 2. Ознайомлення з матеріалами кредитної справи – 2 години 00 хвилин; 3. Погодження правової позиції клієнта у справі – 0 годин 30 хвилин; 4. Складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта – 3 години 30 хвилин; 5. Подання заяви до суду від імені клієнта – 1 штука. Усього – 6 годин 30 хвилин (а.с.52).
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 740/1004/22, провадження № 61-2675св23).
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За вимогами ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, у п. 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст.41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Вирішуючи питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що публічний інтерес до справи відсутній, справа належить до категорії незначної складності, має невелику ціну позову, справу розглянуто у порядку спрощеного провадження та правові позиції у цій категорії справ є усталеними, та приходить до висновку, що заявлена ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 гривень 00 копійок є завищеною, непропорційною та неспівмірною із ціною позову, яка складає 24896 гривень 17 копійок.
З врахуванням вищевикладене, оцінивши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, якості підготовлених документів, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на професійну правничу допомогу, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, з 8000 гривень 00 копійок до 2500 гривень 00 копійок. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначено, що відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 283/2791/19 (провадження № 61-17477св20), від 21 квітня 2021 року у справі № 705/2550/16-ц (провадження № 61-17349св20).
Позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», які підлягають задоволенню, становлять 95,98%, внаслідок чого саме такий відсоток від судових витрат у сумі 2500 гривень 00 копійок, понесених позивачем витрат на правничу допомогу, повинен бути стягнутий з відповідача на користь позивача (95,98% від 2500 гривень 00 копійок становить 2399 гривень 50 копійок).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.4, 7, 12, 13, 28, 76-82, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, 4-ий поверх, код ЄДРПОУ 35234236, IBAN: НОМЕР_6 в АТ «Креді Агріколь Банк», заборгованість за договором №94802859000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 18 жовтня 2018 року у сумі 23896 (двадцять три тисячі вісімсот дев`яносто шість) гривень 17 (сімнадцять) копійок, витрати по сплаті судового збору у сумі 2555 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 37 (тридцять сім) копійок та витрати на правничу допомогу у сумі 2399 (дві тисячі триста дев`яносто дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, а всього – 28851 (двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят одна) гривня 04 (чотири) копійки.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28, 4-ий поверх, код ЄДРПОУ 35234236.

Відповідач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_5 . 

Головуючий Т.В. Ігнатенко