Справа № 954/2604/25
Номер провадження 2/954/962/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	с-ще Нововоронцовка	

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Каневського В. О.,
за участі секретаря судового засідання Ферко Г. М.,
представника відповідача Перепилиці В. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що 13.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та  ОСОБА_1 подано заявку на отримання кредиту та укладено договір про споживчий кредит №2127876. Відповідно до умов Кредитного договору (на умовах повернення, платності, строковості) загальний розмір кредиту становить 20000,00 грн строком на 30 днів з 13.04.2021 по 13.05.2021 зі сплатою комісії та процентів за користування кредитом. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в Кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН»виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином.
13.09.2021 ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги за кредитним договором №2127876 від 13.04.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та  ОСОБА_1 , на підставі договору відступлення права вимоги №07Т.
Згідно з Договором відступлення сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 34402,52 грн, із яких:
- заборгованість за тілом кредиту становить 14704,00 грн; 
- заборгованість за відсотками становить 19698,52грн.
Відповідач порушив умови Кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.
Загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором становить 34402,52 грн, що складається з: 
- заборгованість за тілом кредиту – 14704,00 грн; 
- заборгованість за відсотками - 19698,52грн.
Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі за кредитним договором, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Через підсистему "Електронний суд" від представника відповідача адвоката Перепелиці В.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідач заперечує отримання грошових коштів на підставі кредитного договору та у розмірі, вказаному у позовній заяві. Надані позивачем до позовної заяви документи, в тому числі відомість про щоденні нарахування та погашення, за змістом яких відсутні відомості про здійснення зарахування кредитором на користь відповідача грошових коштів, не доводять факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку. Позивач на підтвердження перерахування кредитних коштів у розмірі 20000 грн на рахунок відповідача долучає до матеріалів справи нібито платіжне доручення, зі змісту якого не можливо встановити повний номер платіжної картки та належність її відповідачу, оскільки дані останньої є частково зашифрованими. Крім того, вказане платіжне доручення також не містить відомості про платника та отримувача коштів, а отже, банківські реквізити позичальника є невизначеними всупереч вимогам Закону України "Про платіжні послуги". Отже, матеріали справи не містять належних та беззастережних доказів, що номер банківської картки, який вказаний як номер картки відповідача належить саме відповідачу. Крім того, позивач, у позовній заяві, зазначаючи про заборгованість за відсотками у розмірі 21021 грн. не посилається на документи на підставі яких вона розрахована. Додана до позовної заяви відомість про щоденні нарахування та погашення, первинного кредитора ТОВ "Мілоан" є внутрішнім документом фінансової установи та не є первинним документом, який оформлений у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Також, представник зазначає, що у позові відсутнє посилання на належні та допустимі докази повідомлення позивачем відповідача про відступлення права грошової вимоги, про грошову вимогу, яка підлягає виконанню, що платіж має бути здійснений позивачу. Посилання у позовній заяві на надіслання відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги не містить фактичних даних щодо дати надіслання та доказів її одержання. Отже, з наведеного слідує, що у відповідача не виникло обов`язку здійснити платіж на користь позивача, оскільки закон пов`язує виникнення такого обов`язку саме з одержанням повідомлення про відступлення, яке відповідач не отримував. Також звертає увагу, що текст позовуне містить жодного обгрунтування складу та розміру витрат на професійну правничу допомогу. На підставі зазначено просила у задоволенні позову ТОВ "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі.
Представником позивача ТОВ "Діджи Фінанс" Романенком М.Е. через підсистему "Електронний суд" подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що договір про споживчий кредит №2127876 від 13.04.2021 був дійсно підписаний з ТОВ "Мілоан" саме відповідачем одноразовим ідентифікатором, та матеріали справи містять належні докази укладення даного правочину в електронній формі між відповідачем та ТОВ "Мілоан", наявна в матеріалах справи копія платіжного доручення №43755467 від 13.04.2021 є належним та допустимим доказом на підтвердження перерахування ТОВ "Мілоан" кредитних коштів відповідачу на умовах визначених договором про споживчий кредит №2127876 від 13.04.2021, позивачем обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним договором, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань та матеріали справи містять належні та допустимі докази, що підтверджують факт відступлення права вимоги до відповідача від ТОВ "МІЛОАН" до ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" за договором про споживчий кредит №2127876 від 13.04.2021, а отже доводи представника відповідача, що позивачем не надано достатніх доказів переходу до нього права вимоги до відповідача за договором факторингу, є необґрунтованими та безпідставними. Щодо підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні докази, а саме: копію договору про надання правничої допомоги; копію детального опису робіт (надання послуг); копію акту про підтвердження факту наданняправничої (правової) допомоги адвоката (виконання робіт, надання послуг) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Враховуючи наведене, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
У судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі викладених у відзиві обставин.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 13.04.2021 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №2127876 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Даний договір підписаний відповідачем електронним підписом 13.04.2021.
Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. 1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 20000,00 грн у валюті: Українські гривні. 1.3. Кредит надається строком на 30 днів з 13.04.2021 (строк кредитування). 1.4. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 13.05.2021. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 0.00 грн. яка нараховується за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту одноразово. 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 60,00 грн. які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
В додатку №1 до договору про споживчий кредит №2127876 від 13.04.2021 сторонами визначений графік платежів, згідно з яким позичальник мав повернути суму кредиту з нарахованими відсотками в розмірі 20060,00 грн. з яких 20000,00 грн - сума кредиту, 60,00 грн - проценти за користування кредитом.
В додатку №2 до договору про споживчий кредит №2127876 від 13.04.2021 міститься паспорт споживчого кредиту №2127876, яким передбачено строк продовження кредитування на 3 дні зі сплатою комісії 3,00 % від суми поточного залишку кредиту, на 7 днів зі сплатою комісії 5,00 % від суми поточного залишку кредиту, на 15 днів зі сплатою комісії 10,00 % від суми поточного залишку кредиту.
ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за договором про споживчий кредит виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20000,00 грн шляхом їх перерахування на картку позичальника НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, відповідно до наданої представником позивача виписки, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Мілоан" за кредитним договором №2127876 від 13.04.2021 становить 34402,52 грн, з яких: за тілом 14704,00 грн, за відсотками 19698,52 грн.
13.09.2021 між ТОВ "Діджи Фінанс" (фактор) та ТОВ "Мілоан" (клієнт), було укладено Договір факторингу №07Т, відповідно до умов якого, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором, відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №07Т від 13.09.2021.
ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2127876 від 13.04.2021 в сумі 34402,52 грн, з яких: за тілом 14704,00 грн, за відсотками 19698,52 грн.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.
Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом відхиляються доводи представника відповідача адвоката Перепелиці В.М. щодо ненадання позивачем достатніх доказів отримання ОСОБА_1 суми позики, з огляду на таке.
Факт надання ТОВ "Мілоан" грошових коштів в кредит ОСОБА_1 на підставі кредитного договору №2127876 підтверджується копією платіжного доручення 43755467, сформованого 13.04.2021, згідно якого ТОВ "Мілоан" перерахувало ОСОБА_1 20000,00 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 , призначення платежу: кошти згідно договору 2127876.
Суд звертає увагу, що платіжне доручення 43755467 від 13.04.2021 відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 06.11.2019 N 127 (чинній на час формування зазначеного документа). 
Аналогічна оцінка банківських виписок з рахунків позичальника, як належних та допустимих доказів у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, наведена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі №161/16891/15-ц, від 06 травня 2020 року у справі №372/223/17, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 15 січня 2025 року у справі №753/16762/15-ц.
Відповідачем у свою чергу не доведено, що вказаний картковий рахунок йому не належить та він не отримував кредитні кошти.
З розрахунку заборгованості за період 13.04.2021 – 23.08.2021 вбачається, що відповідач періодично здійснювала сплату заборгованості по тілу кредиту та за проценти користування.
Враховуючи те, що суд встановив факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цим договором та факт його неповернення відповідно до умов вказаних у договорах та у строки, визначені сторонами, та доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Діджи Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 14704,00 грн є обґрунтованими.
Доводи сторони відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення про зміну кредитора, суд відхиляє з огляду на наступне.
Верховний Суд України у своїй постанові від 23 вересня 2015 року у справі №№6-979цс15 зробив висновок про те, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за №361/2105/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі за №278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за №667/11010/14-ц.
За умовами кредитного договору строк кредитування було визначено 30 днів з 13.04.2021 по 13.05.2021.
Положеннями п. 2.3 договору про споживчий кредит №2127876 від 13.04.2021 передбачено порядок пролонгації строку кредитування на пільгових або стандартних базових умовах.
Згідно п. 2.3.1.1. договору позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства tengo.com.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 договору.
Згідно п. 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Згідно п. 3.3.2 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п. п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору.
Таким чином, умовами договору №2127876 від 13.04.2021 передбачено два випадки збільшення строку кредитування - за ініціативою позичальника на пільгових умовах на періоди 3, 7 та 15 днів та на період до 60 днів у разі продовження користування позичальником кредитними коштами після завершення строку кредитування.
Оскільки позичальник отримані кредитні кошти за договором від 13.04.2021 у повній мірі не повернула та продовжила ними користуватися і після 13.05.2021, суд погоджується з розрахунком кредитної заборгованості, наданим стороною позивача у межах 60-денного строку нарахування, оскільки такий розрахунок узгоджується як з відомостями про щоденні нарахування та погашення ТОВ "Мілоан", так і з умовами кредитного договору.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованості за процентами у розмірі . як визначено умовами п. 2.3. кредитного договору.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 34402,52 грн, з яких: за тілом 14704,00 грн, за відсотками 19698,52 грн.
Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем були понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн сплаченого судового збору та 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Оскільки, позовну заяву задоволено, судові витрати в розмірі 2422,40 грн сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. то слід зазначити наступне.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано, договори про надання правової допомоги №01-05/05, №426499746 від 05.05.2025, додаткова угода до договору №01-05/05 про надання правової допомоги від 05.05.2025, укладений між адвокатом Міньковською А.В. та ТОВ "Діджи Фінанс", акт надання послуг, виконаних адвокатом від 31.07.2025, відповідно до якого загальна вартість робіт становить 5000,00 грн.
На думку суду розмір витрат сторін на правову допомогу є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін. Клопотання про зменшення цих витрат відповідачем не заявлено. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" заборгованість за Договором про споживчий кредит №2127876 від 13.04.2021 у розмірі 34402,52 грн (тридцять чотири тисячі чотириста дві гривні 52 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили післяповернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити сторін:
Позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112), ЄДРПОУ 42649746;
Відповідач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя	В.О. Каневський