П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/35803/25	

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання внести відомості,

В С Т А Н О В И Л А :

21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправною відмову №8798 від 22.09.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо нього на підставі заяви від 17.06.2025;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо нього, а саме: як про невійськовозобов`язану особу, виключену з військового обліку за станом здоров`я відповідно до відмітки у військовому квитку серії НОМЕР_1 (із зазначенням постанови ВЛК та дати ВЛК); про присвоєне відповідно до відмітки у військовому квитку серії НОМЕР_1 військове звання "молодший сержант"; про встановлену безстрокову ІІІ групу інвалідності.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в червні 2003 року переніс важку черепно – мозкову травму, яка суттєво вплинула на його стан здоров`я, функціональні можливості, та внаслідок чого у 2010 році позивачу було встановлено безстрокову інвалідність ІІІ групи. В травні 2014 року позивач пройшов медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі статті 75 а розкладу хвороб позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, про що на сторінці 26 військового квитка серії НОМЕР_1 , проставлено відповідну відмітку: 15.05.2014 р. лікарською комісією Б.–Дністровського ОМВК признаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по ст. 75 а наказу МОУ №402. Водночас, після формування військово – облікового документа в електронній формі через застосунок «Резерв+» з невідомих причин відображається інформація про перебування позивача на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , категорія обліку: « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». У сформованому військово – обліковому документі в електронній формі взагалі відсутня інформація про проходження ОСОБА_1 медичного огляду у 2014 році, зокрема, про постанову ВЛК та дату ВЛК. Окрім цього, позивач зазначив, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів неправильно вказано його військове звання як солдата, хоча згідно записам у військовому квитку, він перебував у запасі сержантського складу як молодший сержант, що підтверджується відміткою на сторінці 13 військового квитка серії НОМЕР_1 .
У зв`язку з невідповідністю відомостей, зазначених у військовому квитку та Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.09.2025 р. №8798 позивачу відмовлено внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 та повідомлено, що йому необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для належного підтвердження результатів ВЛК та подальшого внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних резервістів.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду по суті заяви про виправлення недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 від 17.06.2025 року у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024 року та Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву про виправлення недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 17.06.2025 року ОСОБА_1 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024 року та Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції зосередився на обставинах розгляду заяви позивача відповідачем, тоді як належало дослідити наявність у відповідача обов`язку щодо внесення та актуалізації відомостей Реєстру та факт невиконання такого обов`язку. Апелянт наголосив, що згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 р. № 1487, відповідальними за збереження облікової документації щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів (у тому числі щодо проходження медичного огляду ВЛК, виключення з військового обліку) є саме територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Висування скаржнику додаткової вимоги про особисту явку для “належного підтвердження” результатів ВЛК не передбачене законом і є нічим іншим, як незаконним перекладенням на особу обов`язку, який держава поклала на орган ведення Реєстру. Така поведінка відповідача свідчить не про реалізацію адміністративної процедури, а про свідоме блокування поновлення достовірних відомостей. Апелянт наголосив, що зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву, носить формальний характер, не гарантує поновлення порушеного права апелянта, залишає простір для подальшої дискреційної відмови відповідача та створює реальну загрозу необхідності повторного судового звернення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у 2010 році встановлено безстрокову інвалідність ІІІ групи.
В травні 2014 року позивач пройшов медичний огляд військово – лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На підтвердження факту проходження медичного огляду позивачем надано: картку обстеження та медичного огляду, яка не містить дати; у графі 10 «Результати медичного обстеження спеціалістами» наявні висновки лікарів; у графі 11 відсутній підпис обстежуваного; графа 12 «Діагноз та постанова ВЛК» не заповнена; підписи голови ВЛК та секретаря ВЛК відсутні; Висновок лікаря – невропатолога військово – лікарської комісії від 15.05.2014 р. – «непридатний»; військовий квиток серії НОМЕР_1 , в якому міститься відмітка від 15.05.2014 р. лікарською комісією Б.– ІНФОРМАЦІЯ_6 признаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по ст. 75 а наказу МОУ №402
06 червня 2025 позивачем сформовано військово–обліковий документ в електронній формі через застосунок «Резерв+», в якому є відомості перебування позивача на обліку та про наявність у ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строком дії до «завершення мобілізації». У графі «постанова ВЛК» стоїть прочерк. У графі «група інвалідності» стоїть прочерк.
17 червня 2025 року ОСОБА_1 направив до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву від 17.06.2025 р. про внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів із засвідченими в установленому порядку копіями документів, серед яких копія постанови ВЛК відсутня.
Дану заяву отримано ІНФОРМАЦІЯ_4 20.06.2025 р., що підтверджується інформацією у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №6500907799667.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.09.2025 №8798 відмовлено ОСОБА_1 у внесенні змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у зв`язку із тим, що позивачу необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для належного підтвердження результатів військово – лікарської комісії та подальшого внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних резервістів.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача від 17.06.2025 не була розглянута по суті поставлених у ній питань та відповідачем не надано оцінки доданим до неї документів. Отже, очевидною є протиправна бездіяльність щодо не розгляду заяви позивача суб`єктом владних повноважень, а належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно належним чином розглянути заяву про виправлення недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 17.06.2025 ОСОБА_1 . Суд першої інстанції також зазначив, що чинним законодавством не передбачена обов`язкова особиста явка військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу для вирішення питання невідповідності відомостей, зазначених у військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України.
Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до частини 1-3 статті 1 Закону № 2232, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.
Як вбачається матеріалів справи, 15 травня 2015 року у військовому квитку позивача № НОМЕР_2 на сторінці 26 проставлена відмітка про те, що лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по ст.75А, відповідно до наказу МОУ № 402-08.
Крім того, на сторінці 10 військового квитка позивача № НОМЕР_2 міститься інформація про присвоєння військових звань, та згідно останнім записом позивачу присвоєно звання «молодший сержант», в той час як в Резерв+ зазначене звання позивача – солдат.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначено Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" від 16.03.2017 №1951-VIII (далі - Закон №1951-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Статтею 2 Закону №1951-VIII визначено, що одним з основних завдань Реєстру є ведення військового обліку громадян України.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону №1951-VIII основними засадами ведення Реєстру є: 1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
В свою чергу за нормами частини 1 статті 5 Закону №1951-VIII держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
Адміністратор Реєстру обробляє відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів від імені держателя Реєстру. Для цього із складу підпорядкованих йому органів визначаються органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру (частина 3 статті 5 Закону №1951-VIII).
Відповідно до положень частини 7 статті 5 Закону №1951-VIII порядок обробки та захисту відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів органами адміністрування Реєстру визначається Порядком ведення Реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим згідно з частиною 8, 9 статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Згідно п.2 ч.1 ст.9 Закону №1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право, зокрема: 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Згідно статті 14 Закону №1951-VIII ведення Реєстру включає: 1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; 2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами; 3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення. Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджений Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487), відповідно до пункту 2 якого військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пункт 20 Порядку № 1487 визначає, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
Згідно пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виключають з військового обліку на підставі відповідних підтвердних документів осіб, які за рішенням суду визнані недієздатними, оголошені померлими (такими, що пропали безвісти), засуджені до позбавлення волі або померли; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 затверджений Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, повинні відповідати відомостям, що містяться в Реєстрі. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Реєстрі, він вважається недійсним. Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Реєстрі, перевіряється через: електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ.
У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Реєстрі, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Таким чином, з аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що у Реєстрі має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і інформацію про проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Повертаючись до матеріалів справи, колегія суддів враховує, що в даному випадку спірним питанням є бездіяльність відповідача щодо невнесення актуальних даних до Реєстру стосовно звання позивача, зокрема і щодо виключення його з військового обліку.
Як вбачається з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 , надану на заяву позивача щодо актуалізації даних в Реєстрі, відповідач повідомив, що з метою належного підтвердження результатів військово – лікарської комісії та подальшого внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, пропонують позивачу прибути особисто до РТЦК.
Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції від 08.05.2014 р.), виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України, які, зокрема: визнані військово – лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. 
Аналогічні приписи зазначена стаття містить як на час звернення позивача до РТЦК, так і на час розгляду справи. 
Відповідно до запису на сторінці 26 військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 : “15.05.2014 р. лікарською комісією Б.– ІНФОРМАЦІЯ_6 признаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по ст. 75 а наказу МОУ №402–08”.
Відповідно до пункту 22.12 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 № 402 у редакції, чинній на момент проходження позивачем медичного огляду, постанови військово-лікарських комісій підлягали негайній реалізації.
З викладеного вбачається вірність доводів апелянта, що після визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, відповідач був зобов`язаний реалізувати таку постанову шляхом виключення позивача з військового обліку. 
Обов`язок дотримання процедури виключення особи з військового обліку покладено на посадових осіб районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. 
Відтак, недотримання відповідним ТЦК певних вимог щодо реалізації процедури виключення позивача з військового обліку, на яку позивач не має впливу, не може створювати негативні наслідки для позивача.
Судова колегія враховує, що взяття осіб на військовий облік регулюється п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №2232-XII цією нормою визначено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10-1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до ст. 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань; призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу; жінки з дотриманням умов, передбачених ч. 11 ст. 1 цього Закону; які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.
Зазначеними нормами не визначено підстав для повторного взяття на військовий облік осіб, які були виключені з нього за станом здоров`я та яких визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Питання взяття, зняття та виключення осіб з військового обліку регулюється виключно цим законом та здійснюється лише відповідно до установлених ним підстав.
3 огляду на викладене, бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей про позивача, як про виключеного з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не відповідають вимогам закону, оскільки суперечать Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а тому є протиправними.
Крім того, судова колегія враховує, що навіть відомості з Резерв+ місять відмітку, що позивач має право на відстрочку від призову на підставі п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка передбачає надання відстрочки військовозобов`язаному, зокрема, у разі визнання в установленому порядку особою з інвалідністю.
Позивачу у 2010 року встановлено 3 групу інвалідності довічно, що підтверджується довідкою МСЕК та пенсійним посвідченням від 08.09.2010 року серії НОМЕР_3 , однак зазначені відомості також відсутні в Єдиному державному реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відповідач їх за заявою позивача також фактично відмовився вносити.
Також обґрунтованими є доводи апелянта, що в Резерві + відображається звання «солдат», в той час як згідно військового квитка № НОМЕР_2 позивачу присвоєно звання «молодший сержант».
Виявивши відсутність в Реєстрі такої інформації, позивач у відповідності до вимог пункту 4 Порядок №559 звернувся до відповідача із відповідною письмовою заявою, до якої долучив всі необхідні документи на підтвердження факту виключення його з військово обліку за станом здоров`я з 15.05.2014, і відповідно до вимог цього пункту Порядок №559 відповідач повинен був забезпечити внесення відповідних змін до Реєстру протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви, тобто внести до Реєстру інформацію про виключення позивача з військово обліку за станом здоров`я з 15.05.2014 року.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач, належно повідомлений про розгляд справи, ані відзиву на позовну заяву, ані відзиву на апеляційну скаргу не подав. Під час розгляду справи відповідач не надав до суду належних доказів, що з боку позивача було допущено будь-які порушення під час виключення його з обліку, чи що позивачем було повідомлено свідомо неправдиві відомості та/або надані документи містили недостовірні дані та/або були підробленими.
Колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції в тому, що при розгляді зави позивача відповідач наділений дискреційними повноваженнями, оскільки такі повноваження передбачають можливість обирати між двома чи більшою кількістю альтернатив, кожна з яких буде правомірною, а якщо ж правомірним може вважатися лише один варіант поведінки, то дискреційні повноваження відсутні.
Відповідно, надання позивачем до заяви належного документального підтвердження факту виключення його з військово обліку за станом здоров`я з 15.05.2015, зокрема військового квитка з відповідною відміткою, картки обстеження та медичного огляду та висновок лікаря невропатолога ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключає для відповідача можливість прийняти інше рішення, ніж внести до Реєстру відповідну інформацію про виключення позивача з військово обліку за станом здоров`я.
Вирішуючи питання захисту порушеного права позивача, колегія суддів враховує, що згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд адміністративної юрисдикції зобов`язаний не лише формально розглянути заявлені позовні вимоги, а й у комплексі дослідити обставини справи, надати їм відповідну правову оцінку і, у випадку необхідності, захистити порушене право позивача. Про це неодноразово нагадував у своїх постановах Верховний Суд, зокрема в рішенні від 30 січня 2020 року (справа № 263/15399/16-а).
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ вказав, що норма статті 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Сутність цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечать при цьому виконання своїх зобов`язань. Суд визнав, що вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачені національним законодавством (пункт 145 рішення).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що зобов`язання відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, відповідно до даних, які містяться у військовому квитку № НОМЕР_2 та відомості щодо його звання та встановленої групи інвалідності, забезпечить ефективний захист порушених прав позивача та належне вирішення спору.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині постанови про зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до Реєстру.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 27 жовтня 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року – скасувати в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву про виправлення недостовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 17.06.2025 року ОСОБА_1 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024 року та Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Прийняти в цій частині постанову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом внесення даних щодо виключення з військового обліку громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) у зв`язку з його непридатністю до військової служби за станом здоров`я, відповідно до відомостей військового квитка серії НОМЕР_1 та даних щодо військового звання ОСОБА_1 «молодший сержант» та встановленої безстрокової ІІІ групи інвалідності.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2026 року – залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1 453,33 грн (одна тисяча чотириста п`ятдесят три гривні тридцять три копійки) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко