ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/2895/25 (суддя Черниш О.А.,  м. Кропивницький)	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року у справі №340/2895/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 02 травня 2025 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, згідно з яким просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, що полягають у незарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 04.02.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року на посаді, що передбачена Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах розділом І (Гірничі роботи), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 04.02.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 27.10.1990 року та розглянути заяву від 03.03.2025 року повторно.
Позов обґрунтовано тим, що оскаржені дії відповідача є протиправними, оскільки позбавляють позивача права на реалізацію набутого права на призначення пенсії.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року, у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.
Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо неврахування періодів роботи ОСОБА_1 з 04.02.2008 року по 15.12.2014 року у ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая" ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" до стажу на підземних гірничих роботах, який дає право на пенсію на пільгових умовах. 
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 04.02.2008 року по 15.12.2014 року у ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая" ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" до стажу на підземних гірничих роботах, який дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1, та здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, починаючи з 02.11.2024 року, виплативши йому заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком. 
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2025 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.
Рішення суду мотивовано тим, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області при обчисленні страхового та пільгового стажу позивача для призначення пенсії порушило вимоги законодавства щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду цього питання, діяло всупереч принципу належного урядування.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі відтворює розрахунок трудового стажу позивача та зазначає, що позивач неодноразово вже звертався з заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та йому було відмовлено у цьому. Однак суд першої інстанції не взяв це до уваги. 
Крім того, судом не було надано належної оцінки обставинам справи і доводам Головного управління в цій справі.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 13.08.2024 року йому встановлено інвалідність ІІІ групи, причина – загальне захворювання. Згодом за наслідками повторного огляду інвалідність йому продовжено на строк з 01.09.2025 року по 31.08.2028 року. 
У серпні 2024 року позивач, досягнувши віку 55 років, звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 21.08.2024 року про призначення йому пенсії по інвалідності.
Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області №110850001376 від 03.09.2024 року позивачу призначено пенсію по інвалідності на строк з 13.08.2024 року по 31.08.2025 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 50 відсотків пенсії за віком як особі з інвалідністю ІІІ групи. 
На час настання інвалідності та призначення пенсії страховий стаж позивача за розрахунками відповідача склав 28 років 10 місяців 11 днів. Також згідно з абзацом 2 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, додатково зараховано 4 роки 11 місяців 11 днів (період з дня встановлення інвалідності до досягнення позивачем пенсійного віку, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону). Тож загалом страховий стаж позивача для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, за підрахунками відповідача склав 33 роки 9 місяців 22 дні (або 405 місяців).
Відповідач обчислив розмір пенсії за віком відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в сумі 9094,53 грн. та згідно з частиною 1 статті 33 цього Закону призначив позивачу пенсію по інвалідності в розмірі 4547,27 грн. (9094,53 грн. х 50 %). 
У березні 2025 року позивач поштою направив до ГУ ПФУ в Кіровоградській області заяву від 03.03.2025 року, у якій просив перевести його на пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Відповідач отримав цю заяву 18.03.2025 року та зареєстрував її як звернення громадян. 
На цю заяву ГУ ПФУ в Кіровоградській області надало відповідь №2793-2552/Д-02/8-1100/25 від 01.04.2025 року, у якій навело норми статей 5, 10, 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року, та зазначило, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство шляхом надання уточнюючої довідки та наказу по підприємству про результати атестації робочих місць за умовами праці. Роз`яснено, що заява від 03.03.2025 року про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 не відповідає формі, встановленій додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, тому її розглянуто в порядку Закону України "Про звернення громадян". Для розгляду питання щодо переведення на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 слід звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший за формою, встановленою додатком 1 до Порядку, та вищезазначеними документами. Заяву про переведення з одного виду пенсії на інший також можна подати через вебпортал чи засобами Порталу Дія разом зі сканованими копіями відповідних документів. 
Законність та обґрунтованість вказаних дій відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якою суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.
Зазначене у вказаній статті право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).
Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У разі повної ліквідації підприємства без визначення правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється за процедурою, передбаченою Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1.
Натомість за періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку (після 01.07.2000 року) територіальний орган ПФУ використовує індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, які серед іншого містять інформацію про спеціальний стаж застрахованої особи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Як правильно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 у період з 04.02.2008 року по 15.12.2014 року працював у відокремленому підрозділі "Шахта "Південнодонбаська №3 імені Миколи Сафоновича Сургая" державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" (код ЄДРПОУ ВП 33577404). 
У 2016 році на базі реорганізованого ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая", виділеного зі складу державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія", створено державне підприємство "Шахта ім. М.С. Сургая". 
Ці підприємства – правонаступники розташовані у м. Вугледарі Волноваського району Донецької області. 
Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за №1668/39004, у м. Вугледарі з 24.02.2022 року по 30.09.2024 року велися бойові дії, а з 01.10.2024 року він тимчасово окупований.
У 2008 – 2014 роках ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая" як роботодавець-страхувальник подавав звітність до контролюючих органів, у якій повідомляв про ОСОБА_1 як про застраховану особу та про наявність у нього спеціального стажу, зумовленого особливими умовами праці, що дають право на пільги в пенсійному забезпеченні. 
Позивач при зверненні до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 21.08.2024 року про призначення пенсії по інвалідності, а також разом із заявою від 03.03.2025 року про переведення на пенсію за віком надавав трудову книжку. Відповідач зі свого боку подавав індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5.
У трудовій книжці ОСОБА_1 містяться записи про його роботу у ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая" на таких посадах: 
- 04.02.2008 року – 31.03.2008 року – учень гірничого підземного з повним робочим днем у шахті, 
- 01.04.2008 року – 22.07.2010 року – гірничий підземний 3 розряду з повним робочим днем у шахті,
- 23.07.2010 року – 24.05.2011 року – прохідник підземний 4 розряду з повним робочим днем у шахті,
- 25.05.2011 року – 15.12.2014 року – прохідник підземний 5 розряду з повним робочим днем у шахті. 
Крім того, з наданого відповідачем розрахунку стажу (обчисленого в 33 роки 9 місяців) вбачається, що при призначенні позивачу у вересні 2024 року пенсії по інвалідності з цього періоду роботи у ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая" відповідач врахував до страхового стажу позивача такі періоди: 04.02.2008 року – 30.09.2010 року, 01.01.2011 року – 31.12.2014 року, що загалом склало 6 років 7 місяців. Відповідач не врахував ці періоди роботи як пільговий стаж на підземних гірничих роботах у шахті і не зараховував повні роки цього стажу додатково до страхового стажу, як це передбачено абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону №1058-IV. Причини та мотиви неврахування цього стажу як пільгового не зазначено. 
Розглядаючи заяву позивача від 03.03.2025 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV), відповідач також не врахував ці періоди роботи як пільговий стаж на підземних гірничих роботах, пославшись на необхідність подання уточнюючої довідки та наказу по підприємству про результати атестації робочих місць за умовами праці. 
Враховуючи викладене суд першої інстанції правильно врахував наступне. 
Так на час роботи позивача на ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая", діяв Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року. У позиції 1.1а розділу І "Гірничі роботи" підрозділу 1 "Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень" включені усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Отже враховуючи це, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначена робота дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV. 
Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що згідно із записами у трудовій книжці позивач працював прохідником підземним з повним робочим днем у шахті і така професія відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV віднесена до провідних професій, безпосередня зайнятість протягом повного робочого дня на яких дає право на пенсію незалежно від віку. 
За правилами частини 5 статті 114 Закону №1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті такі періоди роботи підлягають взаємному зарахуванню, як такі, що дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Згідно з даними наявними у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, періоди роботи ОСОБА_1 у ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая" обліковані як спеціальний стаж з особливими умовами праці, що дають право на пільги у пенсійному забезпеченні, а саме: 
- з 04.02.2008 року по 22.07.2010 року - за кодом ЗПЗ013А1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам), 
- з 23.07.2010 року по 15.12.2014 року – за кодом ЗПЗ014А2 (працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років). 
Отже за даними про трудову діяльність, що містяться в системі персоніфікованого обліку, періоди роботи позивача у ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая" з 04.02.2008 року по 15.12.2014 року обліковані як спеціальний стаж з особливими умовами праці, що дають позивачу право на пільги в пенсійному забезпеченні як працівнику, зайнятому повний робочий день на підземних роботах за Списком №1, та працівнику провідних професій. Такі періоди роботи підлягають взаємному зарахуванню. 
Позивач має повних 6 років такого спеціального (пільгового) стажу, тобто більше половини стажу роботи на підземних гірничих роботах, визначеного пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV (10 років), тому це дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону (60 років), на 1 рік за кожен 1 рік такої роботи, тобто на 6 років, а саме після досягнення ним віку 54 роки (60 років - 6 років). 
За наведених обставин, суд першої інстанції вирішуючи спірні правовідносини, також обґрунтовано врахував те, що за правилами абзацу 10 частини 3 статті 24 Закону №1058-IV за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах за Списком №1 (врахованого в одинарному розмірі) до страхового стажу додатково зараховується по одному року, що збільшує коефіцієнт страхового стажу, який застосовується при обчисленні розміру пенсії відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1058-IV. Також згідно з частиною 2 статті 33 Закону №1058-IV особа з інвалідністю ІІІ групи (чоловік) за наявності 35 років страхового стажу має право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. А відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV кількість років понаднормового страхового стажу (для чоловіків - понад 35 років) впливає на розмір доплати до пенсії (яка встановлюється у розмірі 1 % від основного розміру пенсії за кожний повний рік понаднормового стажу).
З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач у спірних правовідносинах допустив протиправну бездіяльність, оскільки при призначенні позивачу пенсії по інвалідності у вересні 2024 року протиправно не врахував періоди роботи у ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая" з 04.02.2008 року по 15.12.2014 року як пільговий стаж, набутий на підземних гірничих роботах у шахті. 
Твердження відповідача про відсутність у позивача такого стажу (про необхідність його підтвердження уточнюючою довідкою та документами про проведення атестації робочих місць) є безпідставними, оскільки особливі умови праці позивача у відповідні періоди роботи у ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая", що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, підтверджуються даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідач не врахував норми пунктів 18, 20 Порядку № 637, якими передбачено, що у разі, коли підприємства (їх правонаступники) розміщуються на тимчасово окупованій РФ території України, на територіях, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, то стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах бездіяльність відповідача щодо неврахування спеціального (пільгового) стажу позивача призвела до неправильного розрахунку його загального страхового стажу (заниження суми місяців страхового стажу) при призначенні пенсії по інвалідності у вересні 2024 року та як наслідок – до заниження коефіцієнта страхового стажу та заниження розміру пенсії по інвалідності, призначеної та виплачуваної позивачу з 13.08.2024 року. 
Також це призвело до неправильного вирішення питання про переведення позивача з пенсії по інвалідності не пенсію за віком за його заявою від 03.03.2025 року. На той момент позивачу виповнилося 55 років, він мав не менше 25 років страхового стажу і 6 років спеціального (пільгового) стажу, набутого у ВП "Шахта "Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая", що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV давало йому право на зменшення загального віку призначення пенсії на 6 років.
Щодо доводів відповідача про те, що заява позивача не відповідає встановленій додатком 1 до Порядку № 22-1 формі, а тому не підлягає розгляду суб`єктом владних повноважень слід зазначити наступне.
Європейська соціальна хартія (European Social Charter) (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії. На підставі аналізу статей 8, 9, 44 та 45 Закону № 1058-IV, а також положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, затвердженого постановою правління ПФУ на виконання положень Закону № 1058-IV, Верховний Суд вказав, що заява про призначення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, тощо подається безпосередньо заявником до територіального органу ПФУ або через вебпортал електронних послуг ПФУ, або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів ПФУ, затвердженого постановою правління ПФУ від 30 липня 2015 року № 13-1.
Згідно з пунктом 1.9 Порядку № 22-1 особам, які одержують пенсію, призначену за іншими законами, або допомогу, призначену органами соціального захисту населення, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.8 цього розділу.
За правилами пункту 1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Отже в Україні нормативно визначені альтернативні способи подачі заяв до органів з питань призначення пенсій, а рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Вирішуючи питання правомірності нерозгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком № 22-1, суд враховую те, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є саме суть (зміст) заяви фізичної особи, що об`єктивно дає змогу оцінити намір заявника, враховуючи, зокрема додані до заяви документи, які подаються саме при призначенні пенсії.
Таким чином, враховуючи, що заява позивача є заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, та відповідач у своїй відповіді не зазначав, що зміст заяви не є зрозумілим та не дає можливості оцінити намір заявника, вважає помилковими висновки відповідача стосовно відсутності підстав для здійснення її розгляду та її розгляду в порядку розгляду звернень громадян. 
З огляду на це, колегія суддів вважає, що має місце протиправна бездіяльність органу пенсійного фонду, що полягає у відмові позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).
Щодо інших доводів відповідача викладених в апеляційній скарзі, та які є аналогічні доводам викладеним у відзиві на позов, слід зазначити, що під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи сторін, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає. 
Відносно доводів відповідача, які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для задоволення позову. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року у справі №340/2895/25 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 27 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов