П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/15033/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова Оксана Гнатівна 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
16 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправною та зобов`язати вчинити дії, а саме :
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виконати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі №240/817/21 та виплатити недоотриману пенсію в розмірі 495 884,91 грн., нарахованої згідно розрахунку;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити виплати щомісячної пенсії з надбавками нарахованої (визначеної) згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі №240/817/21 в розмірі 20177,74 грн. з 01.02.2025 по довічно.
1.2 В обґрунтування позову вказує, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі №240/817/21 відповідачем нараховувалось та виплачувалось підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі визначеному в ст. 39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про державний бюджет України на відповідний рік). Зауважено, що на виконання вказаного рішення сформувалась заборгованість за період з 17.07.2018 року по 28.02.2023 рік в розмірі 495 884,91 грн., виплату якої не здійснено. Також зауважує, що з 2025 року підвищення до пенсії проводиться у меншому розмірі, що не відповідає рішенню Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі №240/817/21. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують її конституційне право на соціальний захист.
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 Позивач є непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.
2.2 Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі №240/817/21 адміністративний позов задоволено, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеномуст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
2.3 На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено перерахунок пенсії з 17.07.2018 з урахуванням підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
2.4 Однак, за період з 17.07.2018 року по 28.02.2023 у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перед позивачем виникла заборгованість по виплаті пенсії в сумі 495 884,91 грн.
2.5 Разом з тим, з 2025 року підвищення до пенсії проводиться у меншому розмірі, що не відповідає рішенню Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 по справі №240/817/21.
2.6 Вважаючи таку бездіяльність відповідача незаконною, позивач звернулась до суду.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено. 
3.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що з 1 квітня 2021 року функції з фінансування виплати пенсій покладені на Пенсійний фонд України, а не на його територіальні органи. Тому, відсутність у Головного управління повноважень щодо виплати пенсії (виплати заборгованості на виконання судового рішення) унеможливлює визнання протиправним дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання даного рішення суду. Зважаючи на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вчинило конкретні та можливі заходи, спрямовані на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду в справі №240/817/21, суд першої інстанції визнав вимоги позивача в цій частині необґрунтованими. 
Щодо зменшення відповідачем суми доплати до пенсії, передбаченої статтею 39 Закону України № 796-XII суд першої інстанції зазначив, що оскільки з 01.03.2025 виплату пенсії позивачці проведено з урахуванням статті 45 Закону №4059-IX та Постанови №1524, то підстави для відновлення виплати щомісячної пенсії з надбавками нарахованої (визначеної) в розмірі 20177,74 грн. відсутні.
4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
4.1 Позивач просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на недотримання судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що на думку останнього призвело до неправильного вирішення питання.
4.2 Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу у якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.
1.1 Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 (далі Закон №796-ХІІ).
1.2 Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 у справі №240/817/21 адміністративний позов задоволено, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеномуст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
1.3 На виконання вказаного рішення суду відповідачем здійснювався перерахунок підвищення до пенсії позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
1.4 Зокрема, як вбачається з розрахунку пенсійного забезпечення, сформованого станом на 25.02.2023. позивачці з 01.03.2023 - довічно встановлено доплату (стаття 39 ЗУ №796) - 13400,00 грн.
1.5 Наявність у позивача права на отримання підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у цій справі не оспорюється та визнається сторонами.
1.6 Спірним у даній справі питанням є правомірність застосування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області при здійсненні перерахунку такого підвищення з 01.01.2024 встановленої частиною 2 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 №3460-IX розрахункової величини для обчислення виплат за рішеннями суду на рівні 1600,00 грн. та встановленою статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року №4059-ІХ з 01.01.2025 фіксованої величини доплати у розмірі 2361 гривня.
1.7 Так, з 01.01.2024 відповідно до ст.8 Закону України "Про Державний бюджет на 2024 рік" розмір підвищення, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, встановленого до пенсії на виконання рішення суду з 01.01.2024 перераховано, а саме з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати 1600,00 грн., що застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду та на даний час розмір такого підвищення становить 3200,00 грн. (1600,00 грн. х 2).
1.8 Отже, зменшення відповідачем суми доплати до пенсії, передбаченої статтею 39 Закону України № 796-XII, було зумовлене приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
1.9 Разом з тим, 01 січня 2025 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року №4059-ІХ (далі – Закон України №4059-ІХ).
1.10 Статтею 45 названого Закону установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.
1.11 На реалізацію наведеної правової норми 27 грудня 2024 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення» №1524 (далі – Постанова №1524).
1.12 Згідно приписів названої Постанови, установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України №4059-ІХ, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин: 1) особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; 2) у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.
1.13 Також постановою Уряду від 07 березня 2025 року №263 Постанову №1524 доповнено пунктом 11, яким закріплено, що у 2025 році виплата за проживання на забруднених територіях встановлюється у розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України №4059-ІХ, як самостійна доплата до пенсії, на яку має право особа згідно із законом.
1.14 Згідно з усталеною судовою практикою (постанови Верховного Суду України від 23 квітня 2013 року № 21-239а11, від 19 березня 2013 року № 21-53а13, від 05 листопада 2013 року №21-293а13, від 07 липня 2014 року №21-222014 тощо), відступу від якої не здійснювалося Верховним Судом, виплати за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.
Тобто, за умов іншого законодавчого регулювання, порядок та строки нарахування пенсійних виплат можуть бути змінені.
Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2024 року у справі №240/28481/23.
1.15 У даному випадку, відбулася зміна законодавства та проведення нарахування і виплати доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам визначені положеннями Закону України №4059-ІХ та Постанови №1524.
1.16 Відтак, є безпідставними твердження позивача про невиконання відповідачем судового рішення та доводи про те, що предметом розглядуваного позову є правовідносини щодо порядку виконання рішення суду, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин змінилося нормативно-правове регулювання порядку нарахування та виплати доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, внаслідок прийняття Закону України №4059-ІХ та Постанови №1524.
1.17 Визначальним питанням для вирішення цієї справи є правомірність дій органу Пенсійного фонду України щодо проведення нарахування та виплати доплати до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення з 01 січня 2025 року.
1.18 Апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ у справі "Grudiс v. Serbia" (заява № 31925/08, пункт 72) про те, що у сфері соціального законодавства, у тому числі в сфері пенсійних виплат, держави користуються широкою свободою розсуду, що в інтересах соціальної справедливості та економічного добробуту може законно змусити їх коригувати, обмежувати або навіть зменшувати розмір пенсійних виплат, які, як правило, виплачуються кваліфікованому населенню.
1.19 Відповідач на виконання рішення суду зобов`язаний виплачувати суми пенсії, визначені у судовому рішенні, до того часу, поки не зміниться відповідне законодавство, на підставі якого суд прийняв своє рішення. 
1.20 Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, з набранням чинності Законом № 4059-IX змінено правове регулювання правовідносин, які були унормовані статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII.
1.21 Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки з 01.03.2025 виплату пенсії позивачці проведено з урахуванням статті 45 Закону №4059-IX та Постанови №1524, то підстави для відновлення виплати щомісячної пенсії з надбавками нарахованої (визначеної) в розмірі 20177,74 грн. відсутні. 
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.