Номер провадження: 22-ц/813/1808/26 
Справа № 497/800/22
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2026 року м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
відповідача ОСОБА_1 ,
від позивача ОСОБА_2 – не з`явились,
від третьої особи Василівської сільської ради Болградського району Одеської області – не з`явились, 
переглянувши справу №497/800/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання заповіту нікчемним за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 03 грудня 2024 рок у складі судді Кравцової А.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , звернувшись 10 травня 2022 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка на день своєї смерті була зареєстрована в с. Голиця Болградського району Одеської області. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина. 21 січня 2019 року ОСОБА_4 склала заповіт на користь ОСОБА_2 , проте у порядку підготовки документів для звернення до нотаріальної контори стало відомо про заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , що був посвідчений 15 квітня 2020 року секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області за реєстровим №37. 
Заповіт на користь ОСОБА_1 є нікчемним, так як посвідчений секретарем сільської ради, яка не мала повноважень на вчинення нотаріальної дії. Сесією та виконавчим комітетом Голицької сільської ради Болградського району Одеської області УІІ скликання за 2015-2020 роки рішення про покладення на посадових осіб ради обов`язків посвідчувати нотаріальні дії не приймалось. Розпорядженням голови сільської ради на секретаря Голицької сільської ради Беліогло Т.Г. покладено виконання обов`язків секретаря виконкому вказаної сільської ради з проведенням нотаріальних дій. Наявність розпорядження голови сільської ради про покладення на секретаря Голицької сільської ради УІІ скликання ОСОБА_5 виконання обов`язків секретаря виконкому названої сільської ради з правом проведення нотаріальних дій не є самостійною підставою для вчинення таких дій, оскільки покладення зазначених обов`язків на посадову особу органу місцевого самоврядування повинно фіксуватися в протоколах засідання виконавчого комітету відповідної ради. Отже, заповіт як правочин у встановленому порядку не посвідчений; при посвідченні заповіту не було дотримано вимог щодо обов`язкової нотаріальної форми заповіту, оскільки секретар сільської ради ОСОБА_5 не мала повноважень посвідчувати спірний заповіт; відповідно до положень статті 1257 ЦК України заповіт підлягає визнанню недійсним. 
Крім того, секретар Голицької сільської ради ОСОБА_5 посвідчила заповіт на користь ОСОБА_1 , яка є депутатом сільської ради та сестрою чоловіка секретаря сільської ради Беліогло Т.Г., що є порушенням статті 9 Закону України «Про нотаріат», яка забороняє вчиняти нотаріальні дії, зокрема, на ім`я родичів свого чоловіка (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер).
Крім того, заповіт від імені ОСОБА_4 , посвідчений секретарем Голицької сільської ради Беліогло Т.Г. на користь ОСОБА_1 , не був підписаний заповідачем особисто та не відповідає її волі, що вказує на недійсність заповіту відповідно до частини 2 статті 1257 ЦК України.
У порушення пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року №3306/5 заповіт від імені ОСОБА_4 посвідчений за місцем проживання заповідача, але з якої причини нотаріальна дія вчинена поза приміщенням Голицької сільської ради у заповіті не зазначено, хоча у 2020 році ОСОБА_4 за станом здоров`я мала можливість сама піти до сільської ради. 
Спадщину ОСОБА_4 прийняв поданням заяви до нотаріальної контори; у оформленні спадщини відмовлено постановою нотаріуса від 06 травня 2022 року з підстав наявності заповіт, який складений пізніше на іншу особу.
Позивач ОСОБА_2 з підстав того, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми і посвідчення та не підписаний спадкодавцем просив визнати нікчемним та недійсним заповіт, складений 15 квітня 2020 року, посвідчений секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області Беліогло Т.Г. за реєстровим №37, яким ОСОБА_4 , 1932 року народження, усе своє майно заповіла ОСОБА_1 , 1980 року народження (т.1 а.с.1-5). 
Ухвалою судді Болградського районного суду Одеської області від 16 травня 2022 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.35).
Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, зазначивши відзиві, що про заповіт ОСОБА_4 стало відомо після смерті, коли після поховання розбирала документи померлої. Доводи про посвідчення заповіту секретарем ОСОБА_5 , яка не мала повноважень, безпідставні. Розпорядженням сільського голови №04-03/26-к від 11 листопада 2015 року на секретаря Голицької сільської ради покладені повноваження щодо здійснення нотаріальних дій. Тобто, сільський голова в межах своїх повноважень розпорядився делегованими законом виконавчому комітету повноваженнями стосовно нотаріальних дій. Контроль за організацією нотаріальної діяльності уповноважених на це посадових осіб органів місцевого самоврядування, дотриманням ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюється Міністерством юстиції України. Щороку Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України (м. Одеса) перевірялись реєстри для реєстрації нотаріальних дій, які надавались секретарем Голицької сільської ради на перевірку. Щороку на підставі вищевказаного розпорядження сільського голови №04-03/26к від 11 листопада 2015 року надавались нові реєстри для реєстрації нотаріальних дій. Дане підтверджує наявність повноважень у секретаря Голицької сільської ради на посвідчення заповіту. Пунктом 2.12.1 посадової інструкції секретаря Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, затвердженої Голицьким сільським головою 10 листопада 2015 року, передбачено, що у разі виконання обов`язів секретаря виконавчого комітету сільської ради секретар складає та засвідчує нотаріальні дії.
Доводи про те, що особа, на користь якої був складений заповіт була депутатом Голицької сільської ради та є сестрою чоловіка секретаря сільської ради, безпідставні. Секретар сільської ради та особа, на користь якої був складений заповіт, не є близькими родичами; це твердження позивача помилкове. Відповідач ОСОБА_1 на час складання заповіту не була працівником виконавчого комітету і не була близькою родичкою секретаря сільської ради, при посвідченні заповіту вимоги статті 9 Закону України «Про нотаріат» було дотримано.
Доводи про те, що ОСОБА_4 не підписувала заповіт особисто та волевиявлення заповідача не відповідало її волі безпідставні. Заповіт підписано ОСОБА_4 власноручно при здоровому розумі. У заповіті, який раніше був складений у нотаріальній конторі; у заповіті, який посвідчений секретарем сільської ради, у реєстрі заповідачем власноручно написано ім`я, по батькові та прізвище і у всіх трьох документах написано однаково. Сумнівів, що заповідач власноручно підписувала документи немає. На прохання заповідача заповіт складений за місцем проживання заповідача. Про складення заповіту за місцем проживання заповідача вказано у заповіті та у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. 
Відповідач ОСОБА_1 узагальнююче зазначила, що заповіт посвідчений секретарем сільської ради - особою, повноваження на вчинення нотаріальних дій на яку покладено законом; заповідач була дієздатною та розуміла своє волевиявлення; заповіт складений у письмовій формі за допомогою технічних засобів зі слів заповідача, прочитаний їй уголос, підписаний власноручно заповідачем за її проханням за місцем її проживання, про що зазначено у заповіті; заповіт посвідчений уповноваженою на це особою з додержанням законодавчих норм; підстав визнавати заповіт нікчемним та недійсним не має (т.1 а.с.39-40).
Третя особа Василівська сільська рада Болградського району Одеської області позовні вимоги ОСОБА_2 визнала у повному обсязі, просила задовольнити (т.1 а.с.59).
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 07 липня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. оригінал Спадкової справи №374/2021 до майна померлої ОСОБА_4 (т.1 а.с.75).
26 липня 2022 року приватним нотаріусом Агбун М.І. на виконання ухвали суду від 07 липня 2022 року надано копію Спадкової справи №374/2021 померлої ОСОБА_4 (т.1 а.с.79-98).
Відповідач ОСОБА_1 надала копії документів на спростування родинних відносин (т.1 а.с.99-108).
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року, ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2022 року витребувано від Василівської сільської ради Болградського району Одеської області оригінал Заповіту, складеного 15 квітня 2020 року, посвідченого секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області Беліогло Т.Г., зареєстрованого в реєстрі за №37 (т.1 а.с.110, 116). 
11 листопада 2022 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області на виконання ухвали суду від 11 жовтня 2022 року надано до суду оригінал Заповіту ОСОБА_4 , зареєстрований за №37 від 15 квітня 2020 року (т.1 а.с.123, 124).
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 13 січня 2023 року призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «ким виконані рукописні записи та підписи від імені ОСОБА_4 у двох примірниках заповіту від 15 квітня 2020 року та реєстрі для реєстрації нотаріальних дій – самою ОСОБА_4 або іншою особою/особами»; проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; провадження у справі зупинено (т.1 а.с.131).
Експертизу не проведено (на клопотання експерта не надано матеріали, необхідні для проведення експертизи; рахунок на експертизу не сплачений) (т.1 а.с.133-136, 139).
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 01 травня 2023 року поновлено провадження у справі (т.1 а.с140). 
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 31 травня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (т.1 а.с.146). 
В судовому засіданні допитано ОСОБА_5 , яка як посадова особа посвідчила заповіт. Свідок підтвердила посвідчення нею заповіту ОСОБА_4 , вільне волевиявлення заповідача залишити заповіт на ім`я ОСОБА_1 ; за проханням ОСОБА_4 складання та підписання заповіту відбувалося за місцем проживання останньої (погано ходила); ОСОБА_4 була дієздатною, грамотною, раніше працювала бухгалтером, складений заповіт перед підписанням прочитала; при посвідченні заповіту вимоги закону було дотримано. Свідок не підтвердила, що відповідач ОСОБА_1 є сестрою її чоловіка; зазначила, що родину ОСОБА_1 ніколи не вважали своєю родиною, спільних подій чи свят не було, родичами не являються (т.1 а.с.152-154). 
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 04 серпня 2023 року, ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 27 вересня 2023 року, ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 09 листопада 2023 року витребувано з Болградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області, з Державного архіву Одеської області, комунальної установи «Ізмаїльський архів» копії актових записів про народження ОСОБА_6 , 1949 року народження, ОСОБА_7 , 1953 року народження, ОСОБА_8 , орієнтовно 1917-1919 року народження, ОСОБА_9 , орієнтовно 1917-1919 року народження (т.1 а.с.160, 178, 200). 
30 серпня 2023 року КУ «Ізмаїльський архів» надав відповідь, що витребувана інформація відсутня (т.1 а.с.166-167)
23 серпня 2023 року, 18 жовтня 2023 року, 12 січня 2024 року Державний архів Одеської області надав відповідь, що витребувана інформація відсутня, наявна деякі церковні записи (т.1 а.с.169, 182-190, 222).
19 вересня 2023 року, 14 грудня 2023 року Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану надав копії актових записів на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на інших витребувана інформація відсутня (т.1 а.с.171-173, 203-209).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2024 року справу №497/800/22 передано у провадження іншого судді (підстава: відсторонення судді ОСОБА_12 ) (т.1 а.с.230).
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 03 червня 2024 року справу прийнято до провадження суддею Кравцовою А.В. (т.1 а.с.233).
Позивачем ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_13 надано копії погосподарських книг за період 1950-1976 років, із аналізу яких ним зроблено висновок про наступне. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 – рідні сестри по лінії батька, їх батько ОСОБА_16 . Відповідно ОСОБА_17 (мати ОСОБА_18 – чоловіка ОСОБА_5 секретаря сільської ради) та ОСОБА_19 (батько ОСОБА_20 відповідача у справі) доводяться один одному двоюрідними братом та сестрою. Відповідно ОСОБА_21 (чоловік секретаря сільської ради Беліогло Тетяни Георгіївни) та ОСОБА_1 (відповідач у справі) доводяться один одному троюрідними братом та сестрою (т.1 а.с.236, 237-248).
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 28 червня 2024 року витребувано з Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі копію актового запису про шлюб ОСОБА_21 та ОСОБА_5 , зареєстрований орієнтовно у 2001-2002 роках в м. Одесі (т.2 а.с.4).
16 вересня 2024 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі на виконання ухвали суду від 28 червня 2024 року надано актовий запис про шлюб ОСОБА_21 , 1972 року народження, та ОСОБА_5 , 1971 року народження, укладений 13 вересня 2001 року (т.2 а.с.9).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_13 уточнив вимоги та остаточно просив визнати заповіт недійсним з підстав того, що секретар Голицької сільської ради Беліогло Т.Г. у порушення статті 9 Закону України «Про нотаріат» посвідчила заповіт на користь родички свого чоловіка відповідача ОСОБА_1 .
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 уточнені вимоги не визнала, зазначивши, що не є родичкою чоловіка секретаря сільської ради ОСОБА_5 , що в селі багато мешканців мають однакові прізвища, проте не є родичами, родинного зв`язку не встановлено, має місце схожість прізвищ. 
Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 03 грудня 2024 року позов про визнання заповіту нікчемним задоволено; 
визнано недійсним заповіт, записаний секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області Беліогло Т.Г. на прохання заповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та який був складений на користь ОСОБА_1 , 1980 року народження, був посвідчений 15 квітня 2020 року та зареєстрований у реєстрі за №37, - у зв`язку зі складанням його особою, яка не мала на це права;
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на сплату судового збору в сумі 2074,80 грн. (т.1 а.с.18-19).
Висновок суду мотивовано тим, що відповідача ОСОБА_1 є родичем чоловіка секретаря сільської ради Беліогло Т.Г., яка посвідчила заповіт ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 . Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі вчиняти нотаріальні дії на ім`я та від імені свого чоловіка чи своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер). Про ступінь спорідненості ця норма Закону мову не веде, тобто, особа не має право посвідчувати заповіт, складений на ім`я брата/сестри свого чоловіка або їх родичів незалежно від ступеня спорідненості. З доказів у справі вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , на ім`я якої 15 квітня 2020 року секретарем сільської ради Беліогло Т.Г. було посвідчено заповіт ОСОБА_4 , є родичкою чоловіка секретаря сільської ради Беліогло Т.Г., тому зазначений заповіт було посвідчено особою, яка не мала на це право через родинний зв`язок зі спадкоємцем (особою, на користь якої заповіт був складений). Заповіт було посвідчено з порушенням порядку його посвідчення, тому заповіт є нікчемним та не породжує для сторін юридично-правових наслідків. Оскільки для встановлення цього факту, який не є очевидним, потребувалося збирання і дослідження доказів, то обраний позивачем спосіб захисту є вірним, так як він звернувся до суду з вимогою про встановлення цього факту та з вимогою, яку породжує цей факт, - про визнання заповіту саме недійсним, а не нікчемним. Позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.2 а.с.23-24).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Предметом доказування позивача в ході розгляду справи залишилися лише родинні відносини секретаря Голицької сільської ради або її чоловіка з особою, на ім`я якої складено заповіт. На підтвердження родинного зв`язку суд витребував докази, проте ніякими документами та відповідями компетентних органів родинні стосунки підтверджені не були, так як їх взагалі немає. Аналіз деяких записів погосподарських книг села Голиця не підтверджує родинні відносини. ОСОБА_1 заперечує, що вона є родичкою секретаря сільської ради чи її чоловіка. Суд не встановив та не вказав у рішенні, у яких же самих родинних відносинах знаходиться відповідач та чоловік секретаря сільської ради, якими доказами це підтверджено. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_2 заперечив щодо змісту і вимог апеляційної скарги, підтримавши обґрунтування заявлених вимог. Для застосування статті 9 Закону України «Про нотаріат» ступінь родинних відносин значення ніякого не має, тому доводи про те, що відповідач на час складання заповіту не була та не є близькою родичкою секретаря сільської ради чи її чоловіка, не є підставою для виправдання дій секретаря сільської ради, яка посвідчила заповіт на користь родича свого чоловіка, а саме сестри свого чоловіка. У відзиві також наявні обґрунтування обставин, які не стали підставою для висновку суду про задоволення позову (т.2 а.с.37-41).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті вимог з огляду на наступне. 
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народжена в с. Ново-Павлівка Веселинівського району Миколаївської області, склала Заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 , 1980 року народження. Заповіт посвідчено секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області Беліогло Т.Г. 15 квітня 2020 року, зареєстровано в реєстрі за №37. У Заповіті вказано, що на прохання заповідача з його слів і за допомогою загальноприйнятих технічних засобів заповіт записаний секретарем Голицької сільської ради вірно; складено і підписано об 11 годині 33 хвилин за місцем проживання заповідача по АДРЕСА_2 в двох примірниках, один з яких залишений в справах Голицької сільської ради, а другий виданий заповідачу. Заповіт містить підпис та рукописний запис « ОСОБА_4 » (оригінал заповіту в справі - т.1 а.с.124).
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спадкову справу №374/2021 до майна померлої ОСОБА_4 заведено приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. (т.1 а.с.79-98).
У Спадковій справі №374/2021 з заявою про прийняття спадщини звернулись 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 як спадкоємець за Заповітом, посвідченим 15 квітня 2020 року секретарем Голицької сільської ради Беліогло Т.Г., зареєстрованим в реєстрі за №37.
У Спадковій справі №374/2021 з заявою 05 травня 2022 року звернувся ОСОБА_2 як спадкоємець за Заповітом, посвідченим 21 січня 2019 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б., зареєстрованим в реєстрі на №39.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 травня 2022 року приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті спадщини після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (відмову обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем Голицької сільської ради Беліогло Т.Г. 15 квітня 2020 року за реєстровим №37, на все майно на ім`я іншої особи) (т.1 а.с.26).
Щодо висновку суду про обрання позивачем вірного способу захисту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 (провадження №12-304гс18) наголошено, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №463/5896/14-ц (провадження №14-90цс19) зазначено, що цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. 
Відповідно до пункту 8 глави 3 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України відомості про заповіт, зміни до нього та його скасування підлягають обов`язковій державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Положенням про Спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року №1810/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 липня 2011 року за № 831/19569. 
Особа, яка вважає свої права порушеними, може пред`явити позов про застосування наслідків нікчемного правочину шляхом виключення із Спадкового реєстру відомостей про реєстрацію заповіту, який є ефективним способом захисту (постанова Верховного Суду від 30 січня 2023 року у справі №472/566/19 (провадження №61-938св22).
Отже, у справах про недійсність заповіту з підстав частини 1 статті 1257 ЦК України (нікчемний заповіт) судова практика орієнтує на те, що позовна вимога про визнання заповіту недійсним задоволенню не підлягає, оскільки якщо заповіт є нікчемним в силу закону, то визнання його нікчемним (недійсним) судом не є належним способом захисту прав (постанова Верховного Суду від 30 січня 2023 року у справі №472/566/19, від 30 квітня 2025 року №752/4458/23, від 24 липня 2025 року №570/2752/23 тощо). 
Ухвалене судом першої інстанції рішення вищевказаним правовим висновкам не відповідає. 
Щодо наявності правових підстав для застосування частини 1 статті 1257 ЦК України. 
Відповідно до частини 1 статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.
У розумінні частини 1 статті 1257 ЦК України:
заповіт є нікчемним, якщо він вчинений особою, яка не мала права на складання заповіту (такого права не має той, хто визнаний судом недієздатним, чия дієздатність обмежена, а також неповнолітній, який не набув повної дієздатності або не був наділений нею);
заповіт є нікчемним, якщо він складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (йдеться про усні заповіти та заповіти, посвідчені після смерті особи або неуповноваженою на це особою). 
Позовні вимоги, остаточно уточнені позивачем після отримання витребуваних судом і наданих сторонами доказів, та вирішені судом ухваленням рішення, є вимоги про визнання Заповіту, складеного ОСОБА_4 , посвідченого секретарем Голицької сільської ради Беліогло Т.Г. 15 квітня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №37, на користь ОСОБА_1 нікчемним з підстав того, що заповіт посвідчений секретарем сільської ради у порушення вимог статті 9 Закону України «Про нотаріат».
Вказане обґрунтування нікчемності заповіту підпадає під правове обґрунтування, визначене частиною 1 статті 1257 ЦК України, яке пов`язується зі складенням заповіту з порушенням вимог закону щодо посвідчення.
Заповіт складено ОСОБА_4 .
Секретар сільської ради Беліогло Т.Г. є особою, яка посвідчила заповіт, складений ОСОБА_4 .
Отже, висновок суду в резолютивній частині рішення про те, що заповіт недійсний «у зв`язку зі складанням його особою, яка не мала на це права», є неправильним, так як заповіт складено ОСОБА_4 , яка мала право на складання заповіту.
В порядку перевірки порушень вимог закону при посвідченні заповіту встановлено наступне. 
Відповідно до Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року (зі змінами та доповненнями) в редакції, чинній на час посвідчення заповіту, стаття 9 визначала обмеження у праві вчинення нотаріальних дій.
Так, за положеннями статті 9 цього Закону нотаріус та посадова особа органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі вчиняти нотаріальні дії на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), а також на ім`я і від імені працівників даної нотаріальної контори, працівників, що перебувають у трудових відносинах з приватним нотаріусом, або працівників даного виконавчого комітету. Посадові особи органу місцевого самоврядування не вправі вчиняти нотаріальні дії також на ім`я і від імені даного виконавчого комітету. У зазначених випадках нотаріальні дії вчиняються в будь-якій іншій державній нотаріальній конторі, у приватного нотаріуса чи у виконавчому комітеті іншої сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. Посадові особи, перелічені у статті 40 цього Закону, не вправі посвідчувати заповіти та доручення на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка або своєї дружини, його (її) на своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер). Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними. 
За доводами позивача ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_1 є троюрідною сестрою ОСОБА_21 , який є чоловіком секретаря сільської ради ОСОБА_5 .
Відповідач ОСОБА_1 зазначає, що не є родичкою ОСОБА_21 чи ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 (допитана як свідок), яка як секретар сільської ради посвідчувала заповіт, зазначає, що ні вона, ні її чоловік ОСОБА_21 не є родичами відповідача ОСОБА_1 . 
Родичами є особи, які перебувають між собою в прямій та побічній лініях кровного споріднення.
Позивачем заявлено про не пряме (бокове, побічне) споріднення, що складне у доведенні порівняно із спорідненням першого чи другого ступеня.
У визначених статтею 9 Закону України «Про нотаріат» обмеженнях у праві вчинення нотаріальних дій йдеться про вчинення нотаріальної дії, зокрема, на ім`я родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер).
Дійсно, у даній нормі не вказано про спорідненість «братів, сестер», проте значення має сам перелік цих родичів, у якому вказано «братів, сестер», а не «двоюрідних, троюрідних чи більш дальшого споріднення братів та сестер».
У справі, що переглядається, позивач не заявляє та не надає доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_21 (чоловіка ОСОБА_5 ) є родичами першого чи другого ступеня споріднення. 
Термін «близькі родичі» у чинному законодавстві не включає в себе родичів дальнього ступеня споріднення. 
Троюрідні брати та сестри, тобто родичі третього ступеня споріднення, не відносяться до близьких родичів. 
У розумінні статті 9 Закону України «Про нотаріат» не йдеться про родичів дальнього ступеня споріднення. 
Докази у справі не підтверджують, що ОСОБА_1 та ОСОБА_21 (чоловік ОСОБА_5 ) є братом та сестрою, як то вказано у статті 9 Закону України «Про нотаріат» та розуміється під терміном «близькі родичі».
Більш того, зібрані у справі докази не підтверджують безспірно також і те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_21 (чоловік ОСОБА_5 ) є родичами дальнього ступеня споріднення.
В силу визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування і подання доказів кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності достатніми для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Позивач не довів доказами, достатніми у своїй сукупності те, що секретарем сільської ради Беліогло Т.Г. допущено порушення вимог статті 9 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні заповіту ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 . 
Правові підстави для задоволення позову відсутні.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові з підстав недоведеності вимог. 
Учасники справи про розгляд справи на 19 березня 2026 року повідомлені, позивач та його представник подали заяву про згоду з судовим рішенням та розгляд справи за їх відсутності; відповідач до суду з`явилася та підтримала апеляційну скаргу. 
В судовому засіданні 19 березня 2026 року апеляційний суд закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами, надав учаснику справи, яка з`явилась, можливість виступити у судових дебатах та перейшов до стадії ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження. З огляду на складність справи, навантаження, тривалі відключення електроенергії, відпустку суддів Погорєлової С.О. і Сєвєрової Є.С. ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 14 квітня 2026 року, потому через лікарняний судді Погорєлової С.О. відкладено на 21 квітня 2026 року, потому з технічних причин відкладено на 23 квітня 2026 року.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Болградського районного суду Одеської області від 03 грудня 2024 року – скасувати. 
В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Василівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання заповіту нікчемним – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 23 квітня 2026 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова 

Є.С.Сєвєрова