Справа № 335/10821/25
Провадження № 2/317/331/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді:    - Нікітіна В.В.
при секретарі:    - Хижняк Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя у загальному позовному провадженні справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

ТДВ «СГ «Оберіг» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 10.06.2024 сталася ДТП за участю а/м DAEWOO LANJS VIN НОМЕР_1 та а/м Renault Dokker, державний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. 
Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 19.11.2024 ОСОБА_1 визнано винним у ДТП. 
Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-219004081.
Позивач, на виконання полісу страхування №EP-219004081, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третій особі за пошкодження транспортного засобу Renault Dokker пасс., державний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , здійснив виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 140.000,00 грн.
Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі виплаченого страхового відшкодування. 
У зв`язку з вищевказаним позивач був змушений звернутись з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь завдану шкоду в порядку регресу в сумі 141043,28 грн., витрати на послуги адвоката в сумі 7300,00 грн. та судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, за місцем своєї реєстрації, заяви про відкладення розгляду справи не надав. 
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 19.11.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч.5 ст. 126 КУпАП. ДТП сталося 10.06.2024.
Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу DAEWOO LANOS, державний номер НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_1 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-219004081. Строк дії договору з 21.01.2024 до 20.01.2025.
Згідно ст.29 Закону України №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України №1961-IV, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 
09.12.2024 власник т/з Renault Dokker, державний номер НОМЕР_2 ПАТ «Сонячне 2007» в особі директора Тарасевича Р.А. звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП 10.06.2024.
Відповідно до ремонтної калькуляції № 50395 від 29.11.2024, вартість збитків, заподіяних пошкодженням т/з Renault Dokker, державний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП за станом на дату оцінки складає 149791,11 грн.
В рамках страхової справи 50395 ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» складено страховий акт № 50395/1 від 19.12.2024 на виплату страхового відшкодування в сумі 140000,00 грн.
Згідно платіжної інструкції № 33271 від 20.12.2024, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування ПРАТ «Сонячне 2007» в сумі 140000,00 грн. 
Після здійснення виплат ПРАТ «Сонячне 2007», ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» направило листа до ОСОБА_1 з вимогою у добровільному порядку компенсувати ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» витрати в сумі 140000,00 грн.
До теперішнього часу ОСОБА_1 заборгованість не погасив, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» не звертався.
Згідно з чч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.
Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.
Відповідно до чч.1—3 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно пп. «б» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-IV Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Відповідно до пп. «в» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-IV Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Згідно ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 
Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. 
Згідно ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання 
Відповідно до ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. 
Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
До матеріалів справи додано детальний розрахунок суми пені за період 29.09.2025-06.10.2025 в розмірі 951,23 грн. та 3 % річних за період 29.09.2025- 06.10.2025 в сумі 92,05 грн., оскільки в даному випадку відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання.
Наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та суми пені суд вважає вірним.
До матеріалів справи додано договір про надання професійної правничої допомоги, укладений 16.07.2025 між ТДВ «СГ «Оберіг» та адвокатом Войціховським А.В., попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу на суму 7300,00 грн.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З огляду на вищезазначені з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на правову допомогу в розмірі 7300,00 грн., сплачений судовий збір при поданні позовної заяви в розмірі 2422,80 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки наявність заборгованості підтверджена документами, долученими до матеріалів справи.
Керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 280-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (м. Київ, вул. Васильківська, буд.14, РНОКПП 39433769) грошові кошти в розмірі 141043,28 грн. (сто сорок одна тисяча сорок три грн. 28 коп.)., з яких: сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 140000,00 грн.; пеня в розмірі 951,23 грн.; три відсотки річних в розмірі 92,05 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (м. Київ, вул. Васильківська, буд.14, РНОКПП 39433769) судовий збір у розмірі 2422,80 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 80 коп.) та витрати на правову допомогу в розмірі 7300,00 грн. (сім тисяч триста грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         В.В. Нікітін