ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 711/8962/24		
Провадження № 22-ц/821/648/26		
категорія: 311000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Сіренка Ю. В.,
секретаря - Кукушкіної А. О.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс Партнер-2020»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пропадущого Андрія Володимировича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Партнер-2020» про стягнення заборгованості по заробітній платі, розірвання трудового договору, стягнення вихідної допомоги та стягнення моральної шкоди, у складі: головуючого судді Демчика Р. В., повний тест рішення складено 29 вересня 2025 року, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд із даним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.05.1996 ОСОБА_1 , згідно з наказу № 1-к прийнята по переводу на посаду технічного експерта Черкаського експертно-технічного центру Державного комітету України по нагляду за охороною праці.
01.03.2006 назву Підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно-технічний центр».
07.08.2008 назву Підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно-технічний центр національного інституту промислової безпеки та охорони праці».
26.10.2010 назву Підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України».
05.06.2015 назву Підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці».
Зазначає, що згідно з наказом ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» № 19-К від 01.04.2016 її переведено на посаду начальника відділу експертиз.
Відповідно до п. 1.2 Статуту ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» є правонаступником ДП «Черкаський експертно-технічний центр держнаглядохоронпраці».
05.04.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ТОВ «Айденіс Торг» укладено Договір у купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності – єдиного майнового комплексу ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держпраці».
Пунктом 4.1. Договору передбачено, що покупець, який придбав об`єкт приватизації, як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав і обов`язків відповідно до умов Договору та законодавства України.
Пунктом 7.4.6. Договору передбачено, що покупець зобов`язаний не допускати утворення простроченої заборгованості перед працівниками Підприємства по заробітній платі.
27.04.2021 наказом № 0427-0 Управління забезпечення реалізації повноважень у Черкаській області Регіонального відділення фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях затверджено результат продажу об`єкта малої приватизації державної власності, єдиного майнового комплексу ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці».
Згідно з наказом № 0020-0 від 13.01.2022 Управління забезпечення реалізації повноважень у Черкаській області Регіонального відділення фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях припинено юридичну особу - ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом реорганізації (приєднання) до ТОВ «Айденіс Торг», який є правонаступником усіх прав та обов`язків цього державного підприємства. Створено комісію з реорганізацію (приєднання) підприємства.
Вказує, що станом на 30.09.2024 відповідач заборгував їй заробітну плату у розмірі 195934,20 грн.
Відповідно до штатного розпису ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», затвердженого 01.05.2022, місячна заробітна плата начальника відділу експертиз - експерта технічного з промислової безпеки складає 6710 грн.
Згідно з п. 2 наказу ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» від 11.01.2021 № 1 встановлено ОСОБА_1 доплату у розмірі 50 % посадового окладу за розширену зону обслуговування.
З довідки про робочий час від 31.10.2024 № 4 (січень 2023 – жовтень 2024 року) вбачається, що сума до виплати станом на 30.09.2024 становить 195934,20 грн (лютий 2023 - вересень 2024 року складає 195934,20 грн), за лютий 2023 року виплачено 1000 грн (згідно з випискою із банківської картки), а відпрацьовано 434 робочих днів при нормі робочого часу 434 робочих.
13.06.2024 вона звернулася до голови ліквідаційної комісії ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» - директора ТОВ «Айденіс торг» із заявою про звільнення її з 20.06.2024 з займаної посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП, у зв`язку з невиконанням роботодавцем по відношенню до неї законодавства про працю, умов Колективного договору, а саме з систематичною невиплатою заробітної плати, але відповіді не отримала.
Вказує, що штатним розписом ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» затвердженим 01.05.2022, заробітна плата начальника відділу експертиз - експерт технічний з промислової безпеки передбачає 9760 х 3 = 29280 грн.
Також вказує на те, що відповідач повинен сплатити їй компенсацію за невикористану відпустку в сумі 41600 грн.
Крім того, вважає, що незаконним діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в неотриманні коштів на проживання на протязі певного періоду часу, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї. Розмір моральної шкоди вона оцінює в 15000 грн.
Просила розірвати трудовий договору укладений між ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», правонаступником якого є ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» та ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, зобов`язати ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» видати наказ про звільнення позивача з посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, видати належним чином заповнену трудову книжку; стягнути з ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 195934,20 грн, компенсацію за невикористану відпустку в сумі 41600 грн, вихідну допомогу при звільненні у розмірі 29280 грн та моральну шкоду в сумі 15000 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2025, яка постановлена без оголошення перерви та занесена до протоколу судового засідання, до участі в справі було залучено правонаступника ТОВ «Айденіс Торг» – ТОВ «Алекс Партнер-2020».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено, які саме умови та якого саме Колективного договору були порушені відповідачем, що б давало підставу для звільнення позивача за ч. 3 ст. 38 КЗпП України.
Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що відповідачем порушені умови законодавства про працю, умови Колективного договору в частині систематичної невиплати заробітної плати, як і не доведено того, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем по заробітній платі, та те, що позивач має невикористані дні щорічної основної відпустки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Пропадущий А. В. оскаржив його в апеляційному порядку та просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2025 року по справі № 711/8962/24.
Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Розірвати трудовий договір укладений безтерміново між ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», правонаступником якого є ТОВ «Айденіс Торг» та ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.
Зобов`язати ТОВ «Алекс Партнер-2020» видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу експертиз – експерт технічний з промислової безпеки на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, та видати належним чином заповнену трудову книжку.
Стягнути з ТОВ «Алекс Партнер-2020» на користь ОСОБА_1 заборгованість з заробітної плати у розмірі 195934,20 грн.
Стягнути з ТОВ «Алекс Партнер-2020» на користь користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 41600 грн. 
Стягнути з ТОВ «Алекс Партнер-2020» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні у розмірі 29280 грн. 
Стягнути з ТОВ «Алекс Партнер-2020» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн. 
Судові витрати покласти на відповідача.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Зокрема, суд не врахував, що станом на 30 вересня 2024 року відповідач заборгував позивачу заробітну плату у розмірі 195934,20 грн.
Окрім даної суми позивач при звільненні повинна отримати компенсацію за невикористану відпустку.
Зазначає, що в результаті затримки з невиплатою заробітної плати при звільненні вона понесла моральні страждання, які виразились у неотриманні коштів на проживання на протязі певного періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї, принизило позивача, що визнається судом моральною шкодою, яка підлягає задоволенню частково у розмірі 15000 грн з урахування розміру невиплачених відповідачем сум, розміру та тривалості завданих моральних страждань.
Зауважує, що безпідставним є посилання суду першої інстанції на відсутність печатки на довідці. З 2017 року в Україні не є обов`язково юридичній особі ставити печатку.
Вказує, що суд помилково вважав, що ОСОБА_1 не могла працювати ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», так як відповідно до довідки ОК 5 перебуває на трьох робочих місцях.
Разом з тим законом не заборонено працювати по сумісництву, а також суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач працює на цих всіх підприємствах з 2020 року.
На сьогоднішній день позивач не звільнена. Стосовно неї немає жодної доповідної записки чи догани про неналежне виконання своєї роботи, та позивач позбавлена Конституційного права на отримання заробітної плати.

Відзив на апеляційну скаргу

02 березня 2026 року від представника ТОВ «Алекс Партнер-2020» - адвоката Литвин О. П. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пропадущого А. В. - без задоволення.
Вважає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що не доведені належними та допустимими доказами. 
Зазначає, що з 2020 року ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» перебуває у стані припинення, тобто Підприємство фактично не здійснювало свою діяльність та будь-яких планових завдань перед працівниками Підприємство не ставило.
Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Підприємства щодо наявних, на думку позивача, порушень.
Також зазначає, що позивач не могла відпрацьовувати повні робочі місяці за вказаний період у ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» та одночасно працювати у ТОВ «Центр експертизи та діагностики».

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , 06.05.1996 ОСОБА_1 , згідно з наказу №1-к прийнята по переводу на посаду технічного експерта Черкаського експертно-технічного центру Державного комітету України по нагляду за охороною праці (т. 1 а.с. 19).
01.03.2006 назву Підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно-технічний центр» (т. 1 а.с. 20).
07.08.2008 назву Підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно-технічний центр національного інституту промислової безпеки та охорони праці» (т. 1 а.с. 20).
26.10.2010 назву Підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держгірпромнагляду України» (т.1 а.с. 21).
05.06.2015 назву підприємства змінено на ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» (т. 1 а.с. 22).
З копія Колективного договору ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» на 2013-2017 роки, схваленого Загальними зборами колективу 26.11.2013 вбачається, що Договір набуває чинності з дня підписання і діє протягом 2013-2017 років (п.1.11 Колективного договору) (т. 1 а 54-69).
05.04.2021 Фонд державного майна України по Київській,Черкаській та Чернігівських областях та ТОВ «Айденіс Торг» укладено Договір у купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності – єдиного майнового комплексу ДП «Черкаський експертно - технічний центр Держпраці» код за ЄДРПОУ 22800764 за результатами електронного аукціону №UA-PS-2021-02-11-000043-2 (т. 1 а.с. 122-126).
Згідно п. 1.1. Договору, продавець зобов`язується передати у власність продавцю, котрий став переможцем електронного аукціону №UA-PS-2021-02-11-000043-2, який відбувся 09.03.2021, об`єкт малої приватизації державної власності: єдиний майновий комплекс державного підприємства ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» (т. 1 а.с. 122).
Пунктом 4.1. Договору передбачено, що покупець, який придбав об`єкт приватизації, як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав і обов`язків відповідно до умов Договору та законодавства України (т. 1 а.с. 123).
Згідно з п.п. 7.4.4. покупець зобов`язаний протягом двох місяців погасити заборгованість по заробітній платі, яка складається на дату підписання акту приймання-передачі державного майна (т. 1 а. 124).
Відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівських областях від 13.11.2021 № 0986-0 «Про припинення юридичної особи державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці (код за ЄДРПОУ 22800764)», припинено юридичну особу та створено комісію зреорганізації, до якої перейшли повноваження щодо управління справами підприємства (т. 1 а.с. 118-119).
Згідно вказаного наказу наказано:
«припинити юридичну особу – державне підприємство «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом реорганізації (приєднання) до ТОВ «Айденіс Торг», який є правонаступником усіх прав та обов`язків цього державного підприємства» (п. 1 наказу);
«створити комісію з реорганізації (приєднання) Підприємства у складі: Миргородський О. О., Мороз С. С., ОСОБА_2 ОСОБА_3 » (п. 2. наказу);
«до Комісії переходять повноваження щодо управління справами підприємства, Голова Комісії, її члени представляють юридичну особу у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені підприємства, яке припиняється».
Відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівських областях від 13.01.2022 № 0020-0 «Про припинення юридичної особи державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці (код за ЄДРПОУ 22800764)», припинено юридичну особу та створено комісію зреорганізації, до якої перейшли повноваження щодо управління справами підприємства (т. 1 а.с. 120-121).
Згідно вказаного наказу наказано:
«припинити юридичну особу – державне підприємство «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» шляхом реорганізації (приєднання) до ТОВ «Айденіс Торг», який є правонаступником усіх прав та обов`язків цього державного підприємства» (п. 1 наказу);
«створити комісію з реорганізації (приєднання) Підприємства у складі: Миргородський О. О., Мороз С. С., ОСОБА_2 ОСОБА_3 » (п. 2. наказу);
«до Комісії переходять повноваження щодо управління справами підприємства, Голова Комісії, її члени представляють юридичну особу у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені підприємства, яке припиняється.
13.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до голови ліквідаційної комісії ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» - директора ТОВ «Айденіс торг» Миргородського О. О. із заявою про звільнення її з 20.06.2024 з займаної посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП, у зв`язку з невиконанням роботодавцем по відношенню до неї законодавства про працю, умов Колективного договору, а саме з систематичною невиплатою заробітної плати (т. 1 а. с. 86).
17.12.2024 ТОВ «Алекс Партнер-2020» та ТОВ «Айденіс Торг» уклали мирову угоду, яка затверджена ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.01.2025 (т. 1 а.с. 245-250).
12.02.2025 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях», ТОВ «Айденіс Торг» та ТОВ «Алекс Партнер-2020» укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації державної власності - єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», за яким до ТОВ «Алекс Партнер-2020» перейшли всі права та обов`язки покупця об`єкта малої приватизації (т.1 а.с. 251).
Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівських областях від 13.03.2025 № 88.10-вс «Про внесення змін до складу комісії з реорганізації ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» (код за ЄДРПОУ 22800764)», внесено зміни до складу комісії з реорганізації та затверджено її у такому складі: Мархоцький В. М. (заступник директора ТОВ «Алекс Партнер – 2020» голова комісії), ОСОБА_4 (член комісії) (т. 2 а.с. 3).
10.01.2023 був звільнений директор ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_5 , а 10.03.2023 - головний бухгалтер ОСОБА_6 , що підтверджується копіями наказів № 10/1 від 10.01.2023 (надано позивачем) та № 06/5/1 від 08.03.2023 (т. 1 а.с. 130).
З довідки Пенсійного фонду України (Форма ОК-5) вбачається, що ОСОБА_1 в 2023 році отримувала заробітну плату: з 01.01 по 01.04 в ДП «Черкаський експертно-технічний центр держпраці» (код 22800764), з 01.01 по 31.12. в ТОВ «Електробудсервіс» (код 32033849), з 01.01 по 31.12. в ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Товариство технічного нагляду ДІЕКС» (код 32349901), з 01.01 по 31.12. в ТОВ «Центр експертизи та діагностики» (код 44075138) (т. 1 а. 98-105).
В 2024 році ОСОБА_1 отримувала заробітну плату: з 01.01. по 01.04. в ТОВ «Електробудсервіс» (код 32033849) та ТОВ «Центр експертизи та діагностики» (код 44075138) (т. 1 а. 104).
Відповідно до довідки № 4 від 31.10.2024, підписаної інспектором з кадрів Перепеляк Н., вказано, що згідно табелів робочого часу ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_1 за період з січня 2023 року по жовтень 2024 року включно відпрацювала повні робочі місяці (т. 1 а.с. 137-138).
З довідки № 4 від 31.10.2024 вбачається, що згідно табелів робочого часу ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_1 відпрацювала: у січні 2023 року – 22 робочих днів (176 годин) при нормі робочого часу -22 робочі дні; у лютому 2023 року – 20 робочих дні (160 годин) при нормі робочого часу -20 робочих дні; березні 2023 року – 23 робочих дні (184 години) при нормі робочого часу -23 робочих дні; у квітні 2023 року – 20 робочих дні (160 годин) при нормі робочого часу -20 робочих дні; у травні 2023 року – 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу -23 робочих дні; у червні 2023 року – 22 робочих дні (176 годин) при нормі робочого часу -22 робочих дні; у липні 2023 року – 21 робочих дні (168 годин) при нормі робочого часу -21 робочих дні; у серпні 2023 року – 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу -23 робочих дні; у вересні 2023 року – 21 робочих дні (168 годин) при нормі робочого часу -21 робочих дні; у жовтні 2023 року – 22 робочих дні (176 годин) при нормі робочого часу -22 робочих дні; у листопаді 2022 року – 22 робочих дні (176 годин) при нормі робочого часу -22 робочих дні; у грудні 2023 року – 21 робочих дні (168 годин) при нормі робочого часу - 21 робочих дні; у січні 2024 року – 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу - 23 робочих дні; у лютому 2024 року – 21 робочих дні (168 годин) при нормі робочого часу - 21 робочих дні; у березні 2024 року – 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу - 23 робочих дні; у квітні 2024 року – 22 робочих дні (176 годин) при нормі робочого часу - 22 робочих дні; у травні 2024 року – 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу - 23 робочих дні; у червні 2024 року – 20 робочих дні (160 годин) при нормі робочого часу - 20 робочих дні; у липні 2024 року – 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу - 23 робочих дні; у серпні 2024 року – 22 робочих дні (176 годин) при нормі робочого часу - 22 робочих дні; у вересні 2024 року – 21 робочих дні (168 годин) при нормі робочого часу - 21 робочих дні; у жовтні 2024 року – 23 робочих дні (184 годин) при нормі робочого часу - 23 робочих дні ( т.1 а. 137-138).
На підставі вказаної довідки ОСОБА_1 здійснено розрахунок з заборгованості по заробітній платі (т. 1 а. 139).
Відповідно до акту про невстановлення місцезнаходження та неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», проведення документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Черкаський експертно-технічний центр «Держпраці» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з 01.01.2017 року по 22.01.2023 року з урахуванням п.102.1 ст. 102 Податковго кодексу та правильності обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 22.01.2023 у зв`язку з припиненням юридичної особи, у зв`язку з не встановленням місцезнаходження ДП «Черкаський ЕТЦ», голови ліквідаційної комісії підприємства Миргородського О. О. та (або) його уповноваженого представника за адресою: вул. Дахнівська, 23А, м. Черкаси, не можливе (т.1 а.с. 132-133).

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність (п. 4 та п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Статтею 55 Конституції України гарантований захист судом прав і свобод людини і громадянина. 
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 6, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами (ч. 1 ст. 3 КЗпП України).
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
Звертаючись в суд з даним позовом, ОСОБА_1 просила суд розірвати трудовий договір, укладений між нею та ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», правонаступником якого є ТОВ «Айденіс Торг», правонаступником якого є ТОВ «Алекс Партнер-2020» на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, з 20.06.2024.
Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з вимогами ст. ст. 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.
За змістом ст. 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України встановлено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (ст. ст. 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (ст. ст. 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (ст. 45).
Згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Отже, ст. 38 КЗпП України містить дві окремі підстави для звільнення, які мають різні причини та наслідки, а саме: звільнення за ч. 1 ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням у зв`язку із неможливістю продовжувати роботу) та за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням у зв`язку із невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору), а відтак право на звільнення з ініціативи працівника може бути реалізоване останнім виключно в залежності від його особистих бажань та його особистого вибору.
У постановах Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18 (провадження № 61-797св20), від 23 листопада 2023 року у справі № 207/828/22 (провадження № 61-4090св23) зазначено, що за змістом ст. 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (ч. 3 ст. 38 КЗпП України) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися. 
Аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 754/1936/16-ц (провадження № 61 -28466св18). Обов`язковою умовою для звільнення за власним бажанням згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України є порушення власником трудового законодавства або умов трудового договору. При цьому для визначення правової підстави розірвання трудового договору значення має сам факт порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи неповажність причин такого порушення та істотність порушення трудових прав працівника.
Статтею 44 КЗпП України, серед іншого, передбачається, що при припиненні трудового договору працівникові виплачується вихідна допомога внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно працівника або невжиття заходів щодо його припинення (ст. ст. 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.
Отже, необхідними умовами для виплати вихідної допомоги з наведених підстав є наявність факту звільнення внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору (ч. 3 ст. 38 КЗпП України), а також наявність порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору.
Також слід зазначити, що для звільнення працівника за ч. 3 ст. 38 КЗпП України через порушення роботодавцем законодавства про працю необхідно, щоб такі порушення мали місце та не були усунуті на момент подання працівником заяви про звільнення. Якщо на час подання заяви права працівника вже поновлені або порушення не доведені, у роботодавця виникає право відмовити у звільненні з цієї підстави. При цьому роботодавець не вправі самостійно змінювати підставу звільнення, визначену працівником. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.04.2025 у справі № 369/12450/21.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (ст. 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму (ст. 116 КЗпП України).
Відповідно до ч. 1 ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 6 ст. 36 та п. 1, п. 2 і п. 6 ст. 40, п. 6 ч. 1 ст. 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (п. 3 ст. 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно працівника або невжиття заходів щодо його припинення (ст. ст. 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у п. 5 ч. 1 ст. 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.
Вихідна допомога - це державна гарантія, яка полягає в грошовій виплаті працівнику у випадках, передбачених законом, роботодавцем в колективному договорі або сторонами. Під вихідною допомогою зазвичай розуміють грошові суми, які виплачуються працівникові у передбачених законодавством випадках у разі припинення трудового договору з не залежних від працівника обставин. Основним завданням вихідної допомоги є матеріальне забезпечення звільненого працівника в період пошуку ним нової роботи.
Також у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (ч. 1 ст. 83 КЗпП України).
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).
Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті (див. п. 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21)).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 1 та ч. 3 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких, можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази , які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є працівником ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці». Станом на час виникнення спірних правовідносин ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» перебуває у стані припинення та створено комісію з реорганізації, до якої перейшли повноваження щодо управління справами Підприємства.
За ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 105 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.
З урахуванням наведеного суд першої інстанції вірно врахував, що відповідач ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» перебуває в процесі припинення з 30.11.2021. Станом на час виникнення спірних правовідносин ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» не припинено та знаходиться в стані припинення, а саме реорганізації шляхом приєднання, що передбачає правонаступництво, а відповідними наказами створена комісія з реорганізації, з переліком уповноважених осіб, які можуть представляти юридичну особу у відносинах з третіми особами.
13.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до голови ліквідаційної комісії ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» - директора ТОВ «Айденіс торг» Миргородського О. О. із заявою про звільнення її з 20.06.2024 з займаної посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до ТОВ «Айденіс торг» щодо наявних, на думку позивача, порушень.
В підтвердження своїх доводів щодо наявності заборгованості по заробітній платі, ОСОБА_1 надала суду довідку про відпрацьовані робочі дні в ДП «Черкаський експертно-технічний цент Держпраці» № 4 від 31.10.2024, яка підписана інспектором з кадрів Наталію Перепеляк.
У довідці міститься інформція, що ОСОБА_1 відпрацьовувала в ДП «Черкаський експертно-технічний цент Держпраці» з січня 2023 року по жовтень 2024 року по 8 годин, 5 днів на тиждень, тобто мала 40 годинний робочий тиждень. 
Разом з тим, з довідки Пенсійного фонду України (Форма ОК-5) вбачається, що ОСОБА_1 працювала в 2023, 2024 роках на декількох підприємствах ТОВ «Електробудсервіс» (код 32033849), ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Товариство технічного нагляду ДІЕКС» (код 32349901) в ТОВ «Центр експертизи та діагностики» та в ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці», за що їй було нараховано заробітну плату. 
Крім того, надана позивачем довідка № 4 від 31.10.2024 складена інспектором кадрів, яка не є членом комісію з реорганізації (приєднання) Підприємства, та не погоджена ними, не містить печатки Підприємства, тобто складена неуповноваженою особою, що вірно встановив суд першої інстанції.
У довідці міститься посилання на табелі робочого часі, проте вказаних документів матеріали справи не містять.
Клопотань про витребування табелів робочого часу, довідки про фактично відпрацьовіні дні від позивача до суду першої інстанції не надходило. Не додано відповідного клопотання позивачем і до апеляційної скарги на рішення суду. 
Згідно акту перевірки стану та наявності документів ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» від 03.04.2025, при перевірці документів комісією бло вилучено із приміщення ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» документи щодо здійснення діяльності ДП, які знаходились в коробках на підлозі приміщення, однак не було виявлено, зокрема табелів обліку робочого часу за період з 01.01.2023, наказу від 11.01.2021 № 1 щодо встановлення доплати ОСОБА_1 у розмірі 50 % посадового окладу за розширену зону обслуговування, штатного розпису від 01.05.2022 та посадових інструкцій (т. 2 а.с. 17).
Відповідно до довідки ліквідаційної комісії з припинення (ліквідації) ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держпраці» виявлено наступне. Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманих з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску ДП «Черкаський ЕТЦ» за 1 квартал 2023 року, який було подано до податкового органу 12 травня 2023 року за підписом ОСОБА_7 , задекларовано нарахування та виплату заробітної плати робітникам у січні 2023 року в сумі 152360,76 грн, в лютому 2023 року в сумі 127394,72 грн та в березні 2023 року в сумі 238726,78 грн. З заробітної плати задекларовано утримання і перерахування ПДФО і війського збору (т. 2 а.с. 32).
Відповідно до листа ДП «Черкаський ЕТЦ» від 29.11.2024, останнє нарахування та виплата заробітної плати працівникам відбулися у лютому 2023 року (т. 2 а.с. 33).
Також, в матеріалах справи мається копія Колективного договору ДП «Черкаський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» від 30.12.2013 № 87/28-3 на 2013-2017 роки, схваленого Загальними зборами колективу 26.11.2013.
Як вбачається з п. 1.11 Колективного договору, Договір набуває чинності з дня підписання і діє протягом 2013-2017 років. Колективного договору, який мав чинність після 2017 року матеріали справи не містять.
Отже, Колективний договір від 30.12.2013 № 87/28-34 втратив чинності в 2018 році, що вірно встановлено судом першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем не надано беззаперечних доказів на підтвердження невиконання роботодавцем законодавства про працю, невиконання чи порушення роботодавцем колективного чи трудового договору (контракту), що могло бути підставою для звільнення позивача на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з виплатою належних при звільненні сум та відповідно моральної шкоди.
Суд першої інстанції вірно вважав, що для звільнення працівника з підстав, передбачених ст. ст. 38, 39 КЗпП України, лише за наявності бажання одного працівника без згоди на таке звільнення роботодавця, який заперечує звільнення з цих підстав, вважаючи, що ним виконується та не порушується законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору (контракту), не є достатнім.
Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263-264 ЦПК України повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав належну правову оцінку доводам сторін, наданим ними доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заявленого позову.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пропадущого Андрія Володимировича - залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 16 квітня 2026 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Ю. В. Сіренко