ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.04.2026  	Справа №607/16033/24 Провадження №1-кп/607/1231/2026	

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження №12024211040000399, дані про яке 11 лютого 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грабовець Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, 

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників обвинуваченого ОСОБА_7 – адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , законних представників малолітнього потерпілого ОСОБА_13 – представників органу опіки і піклування ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ВСТАНОВИВ:
З 18.12.2023 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_17 та її двома малолітніми дітьми - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали разом в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . 18.01.2024 ОСОБА_17 перетнула кордон України, залишивши своїх малолітніх дітей - ОСОБА_13 та ОСОБА_18 на виховання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 . Після того, як ОСОБА_17 залишила своїх малолітніх дітей ОСОБА_7 , у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у нього виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний умисел, в період часу з 18.01.2024 до 27.01.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, ОСОБА_19 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відчуваючи над ОСОБА_13 фізичну перевагу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, умисно завдав малолітньому ОСОБА_13 удари по тулубу, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді перелому правого 6-го ребра по лопатковій лінії, що за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості з огляду на тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.
Крім того, в період часу з 01.02.2024 до 06.02.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відчуваючи свою фізичну перевагу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, умисно наніс малолітньому ОСОБА_13 удари по голові, обличчі та тулубу, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців лобової ділянки голови зліва, обох щічних ділянок, лівого плеча та ділянки гіперпігментації шкіри, що є слідами загоєння саден, передньої поверхні грудей зліва і поперекової ділянки зліва, що за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.
Також, в період часу з 06.02.2024 до 09.02.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відчуваючи свою фізичну перевагу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, умисно наніс малолітньому ОСОБА_13 удари в обличчя та живіт, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді саден обох виличних ділянок і бокової поверхні живота зліва, що за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.
Окрім того, 10.02.2024 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відчуваючи свою фізичну перевагу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, умисно наніс малолітньому ОСОБА_13 удари по голові, обличчі, тулубу, а також скрутив ліву ногу ОСОБА_13 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді гвинтоподібного перелому середньої третини діафізу (тіла) лівої стегнової кістки, що за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості з огляду на тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми лобової ділянки у центральній частині, синців лобової, обох виличних і щічних ділянок, лівої вушної раковини, передньої поверхні грудей зліва, обох плечей, ділянки правого ліктьового суглоба, правої кисті, глибоких саден лобової, правої виличної та обох щічних ділянок, численних синців та глибоких саден задньої поверхні грудей, що за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.
За таких обставин, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 також пред`являлось обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, відносно малолітнього ОСОБА_18 . Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.04.2026 кримінальне провадження №12024211040000399 від 11.02.2024 в цій частині обвинувачення ОСОБА_7 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а тому суд не дає оцінку пред`явленому ОСОБА_7 обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, не визнав та заперечив викладені в обвинувальному акті обставини умисного нанесення тілесних ушкоджень малолітнім ОСОБА_13 та ОСОБА_18 . Показав, що на початку 2024 року у соціальних мережах він познайомився з ОСОБА_17 , яка в подальшому разом з двома своїми дітьми - ОСОБА_13 та ОСОБА_18 приїхала до нього в орендовану квартиру. Згодом вона виїхала за кордон на заробітки, залишивши дітей на нього. Зазначив, що йому було складно впоратися з доглядом за двома малолітніми дітьми, які часто плакали та вередували. Просив врахувати, що малолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_18 взимку 2024 року протягом двох тижнів знаходилися на вихованні його баби в селі Грабовець, де вони бігати та гралися, внаслідок чого неодноразово падали та отримували садна та синці. Також повідомив про випадок, коли він залишив малолітнього ОСОБА_13 у ванній кімнаті без нагляду на декілька хвилин, а повернувшись, виявив його на підлозі у стані плачу, після чого викликав швидку медичну допомогу. Також просив врахувати, що окремі синці у ОСОБА_13 та ОСОБА_18 були наявні ще до того, як їх привезла ОСОБА_17 . Зазначив, що весь час намагався належним чином доглядати за малолітніми ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , а також забезпечувати їх потреби, жодних тілесних ушкоджень дітям він не завдавав, а виявлені ушкодження виникли внаслідок необережних падінь.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, в повному обсязі підтверджується та доводиться показаннями допитаного під час досудового розслідування малолітнього потерпілого ОСОБА_13 та допитаних безпосередньо судом свідків обвинувачення, а саме:
- показаннями допитаного під час досудового розслідування в судовому засіданні у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , які використані судом як докази на підставі ч. 4 ст. 95 КПК України, який у присутності законного представника ОСОБА_20 та психолога ОСОБА_21 показав, що тілесні ушкодження на нозі у вигляді перелому йому завдав ОСОБА_22 . Повідомив, що боїться вказаного чоловіка, не хоче до нього повертатися, оскільки останній б`є його та ображає;
- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 - дитячого лікаря-ортопеда-травматолога КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР, який показав, що 10.02.2024 бригадою швидкої допомоги в приймальне відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР було доставлено малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_18 з численними травмами, синцями та забоями. Під час обстеження вказаних дітей було прийнято рішення про їх госпіталізацію у зв`язку із виявленням у них тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, невластивих для утворення внаслідок падіння на площину, зокрема у малолітнього ОСОБА_13 було діагностовано закритий перелом стегна зі зміщенням. Пояснив, що виявлені у малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_18 тілесні ушкодження обличчя, тулуба та кінцівок перебували на різних стадіях регресу, тобто нанесені в різний період часу, що свідчить про наявність у даному випадку синдрому жорсткого поводження з дітьми. При спілкуванні з малолітнім ОСОБА_13 останній повідомив, що вказані тілесні ушкодження були нанесені чоловіком на ім`я ОСОБА_24 . Про вказану подію було повідомлено працівників поліції та службу у справах дітей;
- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 - медичної сестри ортопедо-травматологічного відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР, яка показала, що 10.02.2024 в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР було доставлено малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_18 з численними тілесними ушкодженнями, зокрема у малолітнього ОСОБА_13 спостерігалися синці на обличчі та кінцівках, а також перелом ноги, а у малолітнього ОСОБА_18 - синці на шиї. Зазначила, що при спілкуванні з малолітнім ОСОБА_13 останній повідомив, що наявні у нього тілесні ушкодження були нанесені чоловіком на ім`я ОСОБА_24 . Крім того, свідок повідомила, що під час перебування на стаціонарному лікуванні малолітній ОСОБА_13 уві сні плакав та вигукував: «Не бий мене»;
- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 - медичної сестри КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР, яка показала, що 10.02.2024 в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР було доставлено малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_18 з численними тілесними ушкодженнями. Зазначила, що коли вона зайшла в палату, у якій перебували на стаціонарному лікуванні малолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_18 , побачила, що останні були перелякані та увесь час плакали. Оскільки діти були у недоглянутому стані, вона зі своїми співробітниками принесли для малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_18 одяг та переодягнули їх. Також повідомила, що вночі малолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_18 спали неспокійно та постійно здригалися, зокрема ОСОБА_13 уві сні вигукував: « ОСОБА_22 не чіпай мене». Також зазначила, що при спілкуванні з малолітнім ОСОБА_13 останній пояснив, що наявні у нього тілесні ушкодження завдав чоловік на ім`я ОСОБА_24 .
Крім зазначених показів допитаного під час досудового розслідування у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, малолітнього потерпілого ОСОБА_13 та допитаних судом свідків обвинувачення ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, та речовим доказом, а саме:
- електронним рапортом т.в.о. інспектора чергового чергової частини Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_27 від 10.02.2024, згідно з яким 10.02.2024 о 19 год. 07 хв. надійшло повідомлення від лікаря екстреної медичної допомоги про те, що в обласну дитячу лікарню по АДРЕСА_3 , доставлено та госпіталізовано в ортопедичне відділення малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , з діагнозом: закритий перелом тіла лівої стегнової кістки, множинні гематоми голови, тулуба та кінцівок, синдром жорстокого поводження з дитиною, та малолітнього ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з діагнозом: множинні гематоми обличчя та кінцівок, синдром жорстокого поводження з дитиною, у зв`язку з чим малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_18 було госпіталізовано. Виїздом слідчо-оперативної групи було встановлено, що в грудні 2023 року ОСОБА_17 разом зі співмешканцем ОСОБА_7 та малолітніми дітьми переїхала на спільне проживання у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , після чого 18.01.2024 ОСОБА_17 поїхала на заробітки в Чехію, залишивши дітей на догляд своєму співмешканцю ОСОБА_7 , який протягом січня-лютого 2024 року самостійно займався їх вихованням;
- протоколом огляду місця події від 10.02.2024 (з долученою до нього таблицею ілюстрацій), згідно з яким старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_28 у відповідності до вимог ст. ст. 104, 105, 106, 223, 234, 237 КПК України, в присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , за участю користувача приміщення ОСОБА_7 , проведено огляд місця події, а саме приміщення житлової квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; історію розвитку дитини на ім`я ОСОБА_18 ; паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_13 ; паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_18 ; витяг з державного реєстру щодо реєстрації актового запису про народження на ім`я ОСОБА_18 ; витяг з державного реєстру щодо реєстрації актового запису про народження на ім`я ОСОБА_13 ; витяг з реєстру територіальної громади на ім`я ОСОБА_17 ; довідку сільської ради на ім`я ОСОБА_17 ; витяг з реєстру територіальної громади на ім`я ОСОБА_18 ; довідку про реєстрацію місця проживання особи на ім`я ОСОБА_13 , які поміщено в сейф-пакет №PSP3245391;
- протоколом освідування особи від 12.02.2024 (з долученою до нього таблицею ілюстрацій), згідно з яким старшим слідчим ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_28 , в присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , за участю спеціаліста-судово-медичного експерта ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_31 , психолога СПЗ УКЗ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_21 та представника з числа служби ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_20 , проведено освідування ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого встановлено наступне: при освідуванні ОСОБА_13 виявлено: синці лобової ділянки голови зліва, обох щічних ділянок, лівого плеча та ділянку гіперпігментації шкіри, садна обох виличних ділянок і бокової поверхні живота зліва, перелом лівої стегнової кістки, підшкірну гематому лобової ділянки у центральній частині, синці лобової, обох виличних і щічних ділянок, лівої вушної раковини, передньої поверхні грудей зліва, обох плечей, ділянки правого ліктьового суглоба, правої кисті, глибокі садна лобової, правої виличної та обох щічних ділянок, численні синці та глибокі садна задньої поверхні грудей; при освідуванні ОСОБА_18 виявлено: синці обох виличних і щічних ділянок, ділянки лівого колінного суглоба, що поширюється на гомілку, синець лівої гомілки із садном на його тлі, синці на переніссі, верхній повіці правого і нижній повіці лівого ока, передній поверхні грудної клітки зліва, глибокі садна лівих сідниці і гомілки та обох стегон;
- повідомленням генерального директора (головного лікаря) КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР – ОСОБА_32 за №137-01/11 від 12.02.2024, згідно з яким 10.02.2024 близько 19 год. 30 хв. каретою екстреної медичної допомоги до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР зі скаргами на біль у лівому стегні, множинними забоями, саднами, синцями голови, тулуба, кінцівок, з адреси проживання доставлено ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що співмешканець його матері на ім`я ОСОБА_24 побив його та став йому ногою на ліве стегно. Разом з ОСОБА_13 доставлено його брата – ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого також на обличчі, тулубі та кінцівках наявні синці та якого за твердженнями ОСОБА_13 також побив співмешканець матері на ім`я ОСОБА_24 . ОСОБА_13 оглянуто черговим лікарем-ортопедом-травматологом дитячим, лікарем-хірургом дитячим, проведено рентгенологічне обстеження черепа, грудної клітки, лівої стегнової клітки та встановлено діагноз: «Закритий гвинтоподібний перелом середньої третини діафізу лівої стегнової кістки зі зміщенням. Множинні забої, садна, синці обличчя, тулуба та кінцівок. Синдром жорсткого поводження з дитиною», у зв`язку з чим ОСОБА_13 госпіталізовано в ортопедо-травматологічне дитяче відділення та останньому проведено оперативне втручання;
- повідомленням генерального директора (головного лікаря) КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР – ОСОБА_32 за №138-01/11 від 12.02.2024, згідно з яким 10.02.2024 близько 19 год. 30 хв. каретою екстреної медичної допомоги до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР з місця проживання разом зі старшим братом – ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постраждав від домашнього насильства, було доставлено ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого на обличчі, тулубі та кінцівках наявні синці, після чого останнього було оглянуто черговим дитячим лікарем-ортопедом-травматологом, дитячим лікарем-хірургом, лікарем-педіатром та госпіталізовано в ортопедо-травматологічне відділення з діагнозом: «Множинні забої, синці обличчя та кінцівок. Глибокі садна сідничної, задньої стегнової, передньої гомілкової ділянок зліва. Синець лівої передньої нижньої грудної ділянки. Затримка фізичного розвитку. Затримка психомоторного розвитку. Синдром жорстокого поводження з дитиною»;
- висновком міського голови ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_35 за №256 від 14.02.2024 про відібрання від матері ОСОБА_17 дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з яким орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від матері ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
- рішенням ІНФОРМАЦІЯ_10 за №256 від 14.02.2024 про затвердження висновку про відібрання та влаштування малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, згідно з яким виконавчий комітет вирішив, в тому числі: затвердити висновок про відібрання малолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від матері ОСОБА_17 без позбавлення батьківських прав; влаштувати малолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у комунальне некомерційне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_11 » Тернопільської обласної ради на повне державне забезпечення терміном на шість місяців;
- протоколом допиту малолітнього потерпілого в порядку ст. 225 КПК України від 01.03.2024, згідно з яким старшим слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_28 01.03.2024 з 10 год. 40 хв. по 11 год. 00 хв. у приміщенні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ТОР за адресою: АДРЕСА_3 , з дотриманням вимог ст. ст. 55, 56, 95, 104, 106, 223, 224, 225 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.02.2024 у справі №607/4224/24, за участю психолога СПЗ УКЗ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_21 законного представника з числа служби ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_20 та прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 , проведено допит малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- висновком експерта №132 від 28.03.2024 за результатами проведення судово-медичної експертизи, призначеної на підставі постанови старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_28 від 16.02.2024, з підсумкової частини якого вбачається, що в малолітнього ОСОБА_13 при судово-медичній експертизі 16.02.2024 виявлені синець лобової ділянки голови зліва, садна обох виличних ділянок, синці обох щічних ділянок, лівого плеча, ділянки гіперпігментації шкіри, що є слідами загоєння саден, передньої поверхні грудей зліва та поперекової ділянки зліва, садно бокової поверхні живота зліва. Згідно із копією медичної карти №1778/153 стаціонарного хворого, при госпіталізації малолітнього ОСОБА_13 10.02.2024 у КНП " ІНФОРМАЦІЯ_12 " ТОР, на підставі даних об`єктивного клінічного обстеження та результатів рентгенологічного дослідження було діагностовано закритий гвинтоподібний перелом середньої третини діафізу (тіла) лівої стегнової кістки. Крім цього, із зовнішніх ушкоджень у малолітнього ОСОБА_13 лікарями описані "підшкірна гематома" лобової ділянки у центральній частині, синці лобової, обох виличних і щічних ділянок, лівої вушної раковини, передньої поверхні грудей зліва, обох плечей, ділянки правого ліктьового суглоба, правої кисті, "глибокі" садна лобової, правої виличної та обох щічних ділянок, численні синці та "глибокі" садна задньої поверхні грудей, "На лицевій та волосистій частині черепа наявні множинні садна обличчя". В день госпіталізації малолітнього ОСОБА_13 було проведено ургентне оперативне втручання - "Проведення спиці Кіршнера через дистальні метафізи обох кісток лівої гомілки з монтуванням системи вертикального скелетного витягу по Шеде". Окрім вище наведеного, при експертному вивченні наданих на ім`я малолітнього ОСОБА_13 рентгенограм органів грудної клітки від 10.02.2024 встановлено закриті переломи 6-го правого ребра. Характер виявлених у малолітнього ОСОБА_13 ушкоджень свідчить про їх утворення внаслідок механічних впливів (ударів) тупих предметів. Рентгенологічні властивості перелому лівої стегнової кістки свідчать про його утворення від деформації кручення незадовго до госпіталізації малолітнього ОСОБА_13 . Встановлені при експертному обстеженні і описані у медичній карті №1778/153 морфологічні властивості (забарвлення синців, стан поверхні саден тощо) виявлених у малолітнього ОСОБА_13 тілесних ушкоджень вказують на різну давність їх утворення до його експертного огляду, а саме: садна обох виличних ділянок і бокової поверхні живота зліва - близько за 7-10 діб; синці лобової ділянки голови зліва, обох щічних ділянок, лівого плеча та ділянки гіперпігментації шкіри, що є слідами загоєння саден, передньої поверхні грудей зліва і поперекової ділянки зліва - близько за 10-15 діб. Відмічені у медичній карті тілесні ушкодження ("підшкірна гематома" лобової ділянки у центральній частині, синці лобової, обох виличних і щічних ділянок, лівої вушної раковини, передньої поверхні грудей зліва, обох плечей, ділянки правого ліктьового суглоба, правої кисті, "глибокі" садна лобової, правої виличної та обох щічних ділянок, численні синці та "глибокі" садна задньої поверхні грудей) за описаними морфологічними властивостями (забарвлення синців, стан поверхні саден тощо) утворились незадовго до госпіталізації малолітнього ОСОБА_13 у лікувальний заклад. Встановлені рентгенологічні властивості переломів 6-го правого ребра по лопатковій лінії відповідають терміну консолідації (зрощення) до моменту обстеження 10.02.2024 - більше 2-х тижнів до одного місяця, а ділянка остеосклерозу цього ж ребра - терміну консолідації більше двох місяців. Виявлений у малолітнього ОСОБА_13 закритий гвинтоподібний перелом середньої третини діафізу (тіла) лівої стегнової кістки не супроводжувався загрозливими для життя явищами (шоком тяжкого ступеня, розладами серцево-судинної та дихальної систем), тобто не був небезпечним для життя у момент заподіяння, та у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до тілесного ушкодження середньої тяжкості - п. п. 2.2.1 (а, в), 2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995). Виявлені закриті переломи 6-го правого ребра також супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості - п. п. 2.2.1 (a, в), 2.2.2 цих "Правил". Всі інші тілесні ушкодження (садна, синці) за ступенем тяжкості належать до легких (п. 2.3.5 "Правил"). Відмічені у п. 1 цих Підсумків тілесні ушкодження не властиві для утворення "внаслідок падіння на площину";
- рапортом старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_36 від 03.04.2024, згідно з яким за результатами проведення судово-медичної експертизи малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що в останнього виявлено перелом правого шостого ребра по лопатковій лінії, який був спричинений в період часу з 16.01.2024 до 02.02.2024 імовірно ОСОБА_7 , у зв`язку з чим в діях останнього вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;
- висновком експерта №478/24-26 від 14.06.2024 (з долученим до нього флеш-носієм з відеозаписом із фіксацією допиту малолітнього  ОСОБА_13 , який було досліджено в судовому засіданні) за результатами проведення судової психологічної експертизи, призначеної на підставі постанови старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_28 від 23.04.2024, згідно з яким комунікативна діяльність малолітнього потерпілого ОСОБА_13 у процесі відтворення ним обставин подій, що зафіксовані під час проведення допиту від 12.02.2024 та результати перегляду відеозапису дозволяють експерту зробити висновок про виявлені наступні особливості поведінки і емоційного стану малолітнього потерпілого ОСОБА_13 : психічний розвиток ОСОБА_37 відповідає характеристикам дітей віку «раннього дитинства»: присутнє сформоване мовленнєве спілкування (не всі слова вимовляє чітко, в словниковому запасі має більше 40 слів, об`єднує їх в словосполучення і прості речення), лічба в межах 5 з допомогою дорослого, емоції, які передають його настрій та почуття, пам`ять в межах нормо-типового розвитку - розповідає казку, демонструючи на пальчиках своїх долонь дійових осіб та їхні дії; концентрує увагу, чує запитання та формує чітку відповідь. Малолітній ОСОБА_13 відкритий до спілкування, намагається виконувати всі інструкції та рекомендації психолога для відтворення протиправних дій по відношенню до нього та його молодшого брата. Поводиться адекватно ситуації допиту; емоційний фон настрою рівний, виявляє активно-позитивний стиль спілкування; посміхається, звертається поглядом до осіб, які ставлять йому запитання; говорить переконливо короткими, роздільними фразами, без сумнівів, не плутаючись в показах, логічно вибудовуючи і відтворюючи картину подій. На питання намагається давати розгорнуті пояснення, але потребує допомоги психолога. Виявляє активність в жестах, яка носить характер ілюстрації до мови. Координація рухів не порушена, увага не розсіяна, тон голосу рівний, мова виразна. Комунікативна діяльність малолітнього потерпілого ОСОБА_13 у процесі відтворення ним обставин подій, що зафіксовані під час проведення допиту від 01.03.2024 та в результаті аналізу інформації закріпленої у межах даного відео файлу експерт приходить до висновку, що особливості поведінки і емоційного стану малолітнього потерпілого та специфіка викладення відомої інформації малолітнім потерпілим ОСОБА_38 пояснюється розвитком дитини, яка знаходиться в психологічному віковому етапі «раннє дитинство»: будь-яке переміщення дитини з середовища в якому вона перебувала, сприймається як зміна «назавжди», оскільки усвідомити і оцінити перспективи дитина даного віку не вміє, в зв`язку з цим ОСОБА_39 не бажає пригадувати події, які асоціюються у нього з болем, страхом та на рівні несвідомого витісняє з пам`яті події, які являються для нього серйозним стрес-фактором. Під час загального порівняльного аналізу процесу відтворення малолітнім потерпілим ОСОБА_13 обстановки та обставин подій, що зафіксовані в ході проведення допиту від 12.02.2024, визначено ознаки вербальних та невербальних поведінкових проявів допитуваного, які в свою чергу свідчать про ймовірну достовірність наданих ним показів, а саме: на питання, які містять емоції пережитих ним болю і страху відповідає з ознаками переживання, хвилювання та стресу: глибоко вдихає і коротко видихає повітря, підвищує тембр голосу (захисна реакція та спроба переконати присутніх), перехрещує пальчики рук та відводить погляд, по декілька разів повторює словосполучення (3 вами, з вами, з вами); швидко, категорично та впевнено надає відповіді при цьому присутні демонстраційні жести руками (показує куди саме бив Ромко), з подробицями надає опис обставин та характеризує об`єкти, які були причетні до досліджуваних подій; ??зберігає зоровий контакт із психологом та слідчою, в моменти, коли відкриває подробиці протиправних дій Ромки; на моментах, коли розповідає як саме його бив Ромка - хлопчик на рівні підсвідомості видає пережиті емоції страху та болю (прикриває руками голову та обличчя, мружить очі та притискається спиною до ліжка), що є ознакою пережитих дитиною насильницьких дій зі сторони ідентифікованого ним Ромки; ??ознакою сильного потрясіння дитини через пережиті фізичний біль, страх за своє життя та життя брата, залякування та погрози, являється його уникання в кінці допиту відповідати на запитання слідчої - ОСОБА_39 прикриваючи пальцями рук очі заперечуючи відповідає: «Ні не їли, ні кіндера, ні машинок. Не гуляв, не годував, не купав..», що пояснюється особливістю психіки дитини, яка застосовує захисну реакцію у вигляді витіснення травмуючи пережитих подій. За результатами аналізу відеозапису допиту від 01.03.2024 та повного порівняльного аналізу мовної та поведінкової реакції ОСОБА_13 , встановлено, що протягом допиту за його участю при отриманні від нього інформації, яка пов`язана з насильницькими діями ідентифікованою ним особою, поведінка малолітнього потерпілого ОСОБА_13 пояснюється ознаками присутнього досвіду пережитих психотравмувальних подій: нездатність пригадати подробиці травматичних подій; систематичність травматичних ситуацій; спостереження за фізичним насиллям по відношенню до рідного брата. У розповіді дитини озвучені факти фізичного насильства зі сторони «Ромко» по відношенню до нього. Також спостерігається включення захисних механізмів психіки, а саме витіснення - небажання говорити про травматичні події, які він пережив (несвідомий психологічний механізм, який зменшує занепокоєння, що виникає від потенційно загрозливих подразників);
- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження за №0002697099 від 09.07.2020, згідно з яким матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_17 ;
- копією медичної карти стаціонарного хворого №1778/153 (з долученими до неї медичними документами, а саме: оптичним носієм інформації з рентгенограмами, супровідним листком №303/1, температурним листком, записом лікаря приймального відділення, довідкою про скарги, анамнез хвороби та анамнез життя, обхідним документом, результатами ультразвукового дослідження, аналізами крові та сечі, довідкою консиліуму), згідно з якою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10.02.2024 о 19 год. 30 хв. був госпіталізований на стаціонарне лікування в ортопедо-травматологічне дитяче відділення КНП « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ТОР з діагнозом: «Закритий перелом середньої третини діафізу лівої стегнової кістки зі зміщенням. Множинні синці обличчя, тулуба та кінцівок.»;
- речовим доказом у кримінальному провадженні - оптичним носієм інформації з рентгенограмами ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було досліджено в судовому засіданні.
Суд також дослідив інші письмові матеріали кримінального провадження, які подані прокурором, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №12024211040000399 від 11.02.2024; письмову заяву ОСОБА_7 від 10.02.2024; копії ухвал слідчих суддів ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.02.2024 у справі №607/3462/24, від 23.02.2024 у справі №607/4224/24, від 26.02.2024 у справі №607/4224/24, від 27.02.2024 у справі №607/4235/24 та від 30.04.2024 у справі №607/9508/24; письмову заяву ОСОБА_17 ; постанови старшого слідчого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_28 від 11.02.2024 та 12.02.2024; копію журналу судового засідання ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.03.2024 у справі №607/4224/24; протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 27.02.2024 та 19.03.2024 з долученими до них описами. Вказані письмові матеріали хоча і не є доказами в розумінні статті 84 КПК України, однак являються процесуальними документами, які підтверджують законність і правомірність проведення органом досудового розслідування процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.
Надаючи оцінку доводам захисника обвинуваченого ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_11 про наявність підстав для визнання деяких доказів недопустимими, суд враховує наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
За змістом ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Надаючи оцінку доводам захисника про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події від 10.02.2024 з долученими до нього додатками з підстав проведення вказаної слідчої дії у приміщенні житла без згоди його власника, суд оцінює такі критично, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження, огляд житлового помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , проводився невідкладно на підставі положень ч. 3 ст. 233 КПК України, після чого ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.02.2024 у справі №607/3462/24 вказаний огляд було легалізовано, що відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства. З таких підстав, доводи захисника про недопустимість як доказу протоколу огляду місця події з долученими до нього додатками, суд вважає необґрунтованими.
Не знайшли свого підтвердження і посилання захисника ОСОБА_11 на невідповідність вимогам кримінального процесуального закону протоколу освідування особи від 12.02.2024, у зв`язку з відсутністю при проведенні вказаної слідчої дії щодо малолітнього ОСОБА_13 його законного представника, оскільки зі змісту даного протоколу вбачається, що освідування малолітнього ОСОБА_13 здійснювалось за участю психолога СПЗ УКЗ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_21 та представника з числа служби ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_20 , що свідчить про проведення вказаної слідчої дії у повній відповідності до вимог статей 227, 241 КПК України.
При наданні оцінки твердженням захисника щодо недопустимості протоколу допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_13 від 01.03.2024, з підстав його проведення за відсутності сторони захисту, суд враховує, що порядок проведення допиту під час досудового розслідування в судовому засіданні врегульований положеннями ст. 225 КПК України, частиною першою якої визначено, що допит особи згідно з положеннями цієї статті може бути також проведений за відсутності сторони захисту, якщо на момент його проведення жодній особі не повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні. 
Так, зі змісту протоколу допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_13 вбачається, що вказаний допит був проведений в порядку ст. 225 КПК України - 01.03.2024, тоді як про підозру ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні було повідомлено лише 26.04.2024.
Таким чином, допит малолітнього потерпілого ОСОБА_13 під час досудового розслідування було правомірно проведено на підставі положень статті 225 КПК України за відсутності сторони захисту, оскільки на момент його проведення жодній особі у цьому кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру, а тому доводи захисника в цій частині є неспроможними.
Суд також вважає необґрунтованими доводи захисника про наявність підстав для критичної оцінки показань допитаного під час досудового розслідування в судовому засіданні малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , з огляду на наявність навідних (спрямовуючих) запитань під час його допиту зі сторони учасників вказаної слідчої дії, оскільки згідно з висновком експерта №478/24-26 від 14.06.2024 за результатами проведення судової психологічної експертизи, ознак підготовлених показань, контролю за своєю мовою, організації усного тексту, впливу інших осіб на покази, які надавав малолітній потерпілий ОСОБА_13 , або ознак, які б вказували на наявність явного або прихованого психологічного тиску з боку учасників вказаної дії та сторонніх осіб - експертом виявлено не було.
Крім того, суд не погоджується з доводами захисника про недопустимість як доказу диску з результатами рентгенівських обстежень ОСОБА_13 з підстав відсутності в ухвалі слідчого судді дозволу на тимчасовий доступ до вказаних рентгенограм, атакож наявності у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 27.02.2024 з долученим до нього описом відомостей лише про вилучення завіреної копій медичної картки на ім`я малолітнього ОСОБА_13 , оскільки рентгенівські обстеження (рентгенографія, флюорографія, КТ) останнього є невід`ємною складовою його медичної картки, на вилучення якої слідчий отримав дозвіл згідно з ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.02.2024 у справі №607/4235/24.
За наведеного, вказані докази суд визнає належними і допустимими, оскільки такі відповідають вимогам КПК України, порушень вимог ст. ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та, всупереч доводам сторони захисту, були отримані в порядку, визначеному КПК України, повністю узгоджуються між собою, порушень норм КПК України, інших законів, Конституції України, які б могли вплинути на їх допустимість та належність, не встановлено, тому суд кладе їх в основу вироку.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 22 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Крім того, за клопотанням сторони захисту судом було допитано у якості свідка ОСОБА_40 - бабу обвинуваченого ОСОБА_7 , яка показала, що її онук ОСОБА_7 проживав в орендованій квартирі разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_17 , а також її малолітніми дітьми ОСОБА_13 та ОСОБА_18 . Повідомила, що після виїзду ОСОБА_17 за кордон вона регулярно навідувалась до ОСОБА_7 , який самостійно виховував та доглядав малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_18 . Зазначила, що ОСОБА_7 мав досвід здійснення догляду за дітьми, ставився до малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_18 добре та ніколи не ображав їх, діти виглядали доглянутими та охайними. Пояснила, що коли малолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_18 проживали з нею в селі, вона бачила на них синці, отримані через падіння останніх під час ігор та прогулянок. 
Допитана за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_41 , яка є тіткою обвинуваченого ОСОБА_7 , показала, що на початку 2024 року її племінник ОСОБА_7 проживав разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_17 , а також її малолітніми дітьми ОСОБА_13 та ОСОБА_18 в орендованій квартирі в м. Тернопіль. Зазначила, що ОСОБА_7 добре доглядав за малолітніми ОСОБА_13 та ОСОБА_18 . Крім того, повідомила, що коли ОСОБА_17 напередодні своєї поїздки за кордон привезла малолітнього ОСОБА_13 до неї додому в село Грабовець, останній на той момент мав синці на обличчі та чолі. Пояснила, що під час ігор та прогулянок в селі малолітній ОСОБА_13 також неодноразово подав, у зв`язку з чим на його тілі та обличчі з`являлися синці.
Допитаний за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_42 , який є сусідом обвинуваченого ОСОБА_7 , показав, що був очевидцем того, як малолітня дитина орієнтовно трьохрічного віку в січні 2024 року бігала на території дворогосподарства його сусідів в селі Грабовець, під час чого впала на землю та заплакала. Обвинуваченого ОСОБА_7 охарактеризував як спокійну та ввічливу людину, який нікого ніколи не ображав.
Надаючи оцінку доводам сторони захисту про те, що виявлені у малолітнього ОСОБА_13 тілесні ушкодження могли бути спричинені внаслідок його випадкового падіння у ванній кімнаті, суд вважає, що такі в достатній мірі спростовується дослідженими та ретельно проаналізованими судом доказами, які узгоджуються між собою і не викликають у суду сумнівів, в тому числі, показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , а також висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №132 від 28.03.2024, згідно з яким виявлені у ОСОБА_13 ушкодження не властиві для утворення внаслідок падіння на площину.
При цьому, за клопотанням сторони захисту судом було допитано судово-медичного експерта відділу ДСУ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » - ОСОБА_31 , яка в судовому засіданні підтвердила, що нею були надані висновки за результатами проведення судово-медичних експертиз №131 та №132 від 28.03.2024 по встановленню тілесних ушкоджень та їх тяжкості у малолітніх потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_18 . Під час свого допиту експерт підтвердила, що виявлені у малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_18 тілесні ушкодження не є характерними для утворення внаслідок падіння на площину.
За таких обставин, показання обвинуваченого ОСОБА_7 про його невинуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, суд оцінює критично і таку позицію розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та спробу уникнути покарання за скоєне, оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_7 спростовуються сукупністю наданих прокурором доказів у даному кримінальному провадженні, оцінку яким судом надано вище.
На переконання суду, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується показами допитаного під час досудового розслідування у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , дослідженими судом безпосередньо показаннями свідків  ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , висновками експертів та іншими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які узгоджуються між собою та підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
Отже, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників про відсутність у діях обвинуваченого складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, вважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України класифікуються як нетяжкі злочини.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, згідно з вимогами ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно з положеннями п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень щодо малолітньої дитини.
Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання, згідно з висновком судово-психіатричного експерта ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_14 » №394 від 04.06.2024 на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, психічними захворюваннями чи тимчасовими хворобливими розладами психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений положеннями ч. 2 ст. 63 КК України.
При цьому суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_7 за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України, інших, передбачених санкцією вказаної частини статті покарань, а саме у виді виправних робіт або обмеження волі, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та не відповідатимуть меті покарання.
Підстав для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною частиною статті можуть бути застосовані.
Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_7 призначеного покарання суд враховує, що положення статті 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, належним чином врахувавши характер вчиненого злочину, відомості про особу винного та інші обставин кримінального провадження, визначити чи можливе виправлення засудженого без відбування покарання та за наслідком цього прийняти рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Разом з тим, врахувавши тяжкість та підвищену суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я малолітньої дитини, тоді як відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей, беручи до уваги характер та конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень відносно найбільш вразливої та беззахисної в силу свого віку категорії осіб, а також ставлення обвинуваченого ОСОБА_7 до вчиненого, яке не свідчить про належне усвідомлення останнім тяжкості наслідків вчинених ним кримінальних правопорушень відносно дитини, невжиття обвинуваченим жодних заходів щодо відшкодування завданої здоров`ю малолітньої дитини шкоди, відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обставини, яка обтяжує покарання, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливі виключно в умовах ізоляції від суспільства, та у зв`язку із цим не знаходить підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На думку суду, застосування інституту умовного звільнення (ст. 75 КК України) до призначеного ОСОБА_7 покарання не сприятиме меті покарання та може створити в обвинуваченого та інших осіб хибне уявлення про безкарність за вчинення кримінальних правопорушень, зокрема проти життя та здоров`я особи.
Таким чином, покарання у виді позбавлення волі на вказаний строк та реальне його відбування, на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, забезпечить співрозмірність діяння та кари, а також не суперечитиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
За змістом статей 369, 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення, в тому числі запобіжних заходів до набрання вироком законної сили, та мотиви його ухвалення.
Враховуючи, що на даний час у цьому кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для прийняття рішення про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання даним вироком законної сили. 
Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не пред`являвся.
Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 336, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, речові докази, а саме: 
- свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; історію розвитку дитини на ім`я ОСОБА_18 – передати за належністю сім`ї, на утриманні та вихованні якої перебувають малолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_18 ;
- паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_13 ; паспорт громадянина України для виїзду закордон на ім`я ОСОБА_18 ; витяг з державного реєстру щодо реєстрації актового запису про народження на ім`я ОСОБА_18 ; витяг з державного реєстру щодо реєстрації актового запису про народження на ім`я ОСОБА_13 ; витяг з реєстру територіальної громади на ім`я ОСОБА_17 ; довідку сільської ради на ім`я ОСОБА_17 ; довідку про реєстрацію місця проживання особи на ім`я ОСОБА_13 , витяг з реєстру територіальної громади на ім`я ОСОБА_18 , які згідно з розпискою ОСОБА_17 від 01.03.2024 були передані останній – залишити у володінні ОСОБА_17 .
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_7 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової психологічної експертизи №478/24-26 від 14.06.2024 в розмірі 12116 (дванадцять тисяч сто шістнадцять) гривень 48 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя	ОСОБА_1