125/1297/25
2/125/453/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2026 року         м. Бар

Барський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Хитрука В.М.,
за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути заборгованість за укладеним кредитним договором позики № 75752766 (Ануїтет) в сумі 14377,24 грн. Так,  між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем 19.05.2021 року було укладено договір позики № 75752766, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав відповідачу кредит в сумі 6500,00 грн. на строк 64 дні, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки. 26.10.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено договір факторингу № 2610, згідно якого до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим договором. 03.04.2023 р. між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено договір факторингу № 030423-ФК, згідно якого до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до відповідача за цим договором.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість за договором становить 14377,24, що складається із заборгованості за основною сумою боргу 6500,00 грн., заборгованість за процентами у сумі 7877,24 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також витрати по справі. 
Ухвалою суду від 08.08.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача до суду не з`явився, до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася. 29.10.2025 року представник відповідача адвокат Жунку Д.С. надіслав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги визнають частково, а саме в розмірі 13516,00 грн, з яких 6500,00 грн.- заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 6656,00 грн.- заборгованість за відсотками, судові витрати по справі, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень. Просив справу слухати у їх відсутність. 
04.11.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача адвоката Ткаченко Ю.О., в якій вона зазначає, що відзив ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів є виключною компетенцією суду. Просить позов задовольнити в повному обсязі та відмовити відповідачу в компенсації витрат на правничу допомогу. Просила справу слухати у їх відсутність.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Даний договір був укладений в електронній формі, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора. Факт укладення договору відповідачкою не заперечується.
Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 19.05.2021 року було укладено договір позики № 75752766.
Відповідно до п.1 договору, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на узгоджених умовах, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальник, натомість позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж саму суму, грошових коштів у день закінчення строку або достроково та сплатити плату ( проценти) від суми позики.
З п.2 договору вбачається, що сума позики становить 6500,00 грн, строк позики 64 дні, процентна ставка ( фіксована) 1,6%, знижена процентна ставка – 1,6 %, процента ставка за понадстрокове користування позикою за день - 2,70%, орієнтовна реальна річна процента ставка 20974,46 %, орієнтовна загальна вартість позики 11127,24 грн.
З п.5 договору, вбачається, що відповідач підписавши даний договір підтвердив те, що він вивчив договір та правила надання грошових коштів у позику, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору.
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало своє зобов`язання, а саме передав відповідачці у власність грошові кошти в розмірі 6500 грн, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідачки ОСОБА_1 , що підтверджується електронною платіжною інструкцією від 19.05.2021.
26.10.2021 ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" уклали договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія управління активами" набуло право грошової вимоги за договором позики № 75752766 від 19.05.2021, що підтверджується витягом з Реєстру прав вимог від 26.10.2021.
Відповідно до п.1.1. ТОВ "Фінансова компанія управління активами" передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів» за плату, а ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Фінансова компанія управління активами" Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей, в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до ТОВ "Фінансова компанія управління активами" переходять всі права грошової вимоги, які належали ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" за кредитними договорами. Відповідно до п.5.2. договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 перехід від ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" до ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за портфелем заборгованості відбулося в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого ТОВ "Фінансова компанія управління активами" став кредитором по відношенню до боржників.
03.04.2023 ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" уклали договір факторингу № 030423-ФК, за умовами якого ТОВ "Фінпром Маркет" набув право грошової вимоги за договором позики № 75752766 від 19.05.2021, що підтверджується витягом з Реєстру прав вимог від 03.04.2023.
Відповідно до п.1.1 договору факторингу, ТОВ "Фінпром Маркет" передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за плату, а ТОВ "Фінансова компанія управління активами" відступає ТОВ "Фінпром Маркет" Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей, в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до ТОВ "Фінпром Маркет" переходять всі права грошової вимоги, які належали ТОВ "Фінансова компанія управління активами" за кредитними договорами.
Відповідно до п.5.2. договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 перехід від ТОВ "Фінансова компанія управління активами" до ТОВ "Фінпром Маркет" за портфелем заборгованості відбулося в момент підписання актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей, після чого ТОВ "Фінпром Маркет" став кредитором по відношенню до боржників.
Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ "Фінпром Маркет" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 14377,24, що складається із заборгованості за основною сумою боргу 6500,00 грн., заборгованість за процентами у сумі 7877,24 грн.
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.
За нормативними правилами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.
Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.
Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Приписами статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору.
Проте відповідач належним чином свої зобов`язання не виконала та допустила заборгованість за вищевказаним Кредитним договором у вищевказаному розмірі.
26.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" укладено договір факторингу № 2610, згідно з яким останнє отримало право вимоги за договором позики № 75752766 від 19.05.2021.
Крім того, 03.04.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінпром Маркет" укладено договір факторингу №030423-ФК, згідно з яким останнє отримало право вимоги за договором позики № 75752766 від 19.05.2021. .
Відповідно до реєстру прав вимог до даного договору факторингу ТОВ "Фінпром Маркет" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14377,24, що складається із заборгованості за основною сумою боргу 6500,00 грн., заборгованість за процентами у сумі 7877,24 грн.
Таким чином, ТОВ "Фінпром Маркет" наділено правом вимоги до відповідача за договором № 75752766 від 19.05.2021.
Суд ураховує, що в судовому засіданні відповідачка підтвердила, що між нею та ТОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" було укладено договір позики, за умовами якого отримала грошові кошти в сумі 6500,00 грн. Проти повернення тіла кредиту не заперечувала, водночас просила врахувати, що відсотки нараховані неправомірно, необгрунтовано завищено та нараховано за межами строку кредитування.
Під час розгляду даної справи суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У справі, яка розглядається за умовами укладеного між сторонами договору № 75752766 від 19.05.2021, такий укладено на строк 64 днів, тобто до 21.07.2021 року. Відтак, в межах строку кредитування відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором до 26.10.2021 (включно), що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. Доказів пролонгації договору № 75752766 від 19.05.2021 до суду не надано.
Отже, відповідачка зобов`язана сплатити, окрім тіла кредиту, відсотки у розмірі 6656,00 грн станом на 21.07.2021, тому з відповідача на користь позивача згідно даного договору стягненню підлягає заборгованість за основною сумою боргу, яка становить 6500,00 грн та заборгованість за процентами, яка становить 6656,00 грн. (6500*1,6%=104; 104*64=6656), що відповідно разом становить 13156,00 грн, тому в цій частині позов належить до задоволення, відповідно в іншій частині позовних вимог суд відмовляє.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Так як передумов про розстрочення виконання рішення наведеною статтею не передбачено, при вирішенні цього клопотання суд керується правилами ст. 435 ЦПК України, яка припускає вчинення такої дії на стадії виконання рішення і відповідно до якої за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) суд, який видав виконавчий документ, може розстрочити виконання рішення.
Вирішуючи клопотання відповідача, суд враховує, що за змістом вказаної статті цивільного процесуального закону суд може розстрочити виконання рішення лише за наявності обставин, що утруднюють його виконання.
З огляду на матеріальне становище відповідачки, а також її доводи про відсутність фінансової можливості одразу сплатити усю суму заборгованості, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах строком на 12 (дванадцять) місяців з дня набрання рішенням законної сили.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Частиною першою статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (пункт 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579936799.1 від 30.06.2025, позивач сплатив за подання даного позову 2422,40 грн судового збору.
Оскільки позов майнового характеру задоволено на 91,5 % (13156,00 х100/14377,24), то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 2216,5 грн (91,5 % від 2216,5 грн).
Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною укладено договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024.
Відповідно до витягу з акту № 1-П від 02.12.2024 про приймання-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 01-11/2024 від 01.11.2024, вбачається, що адвокатом надано позивачу професійну правничу допомогу, зокрема за вивчення/збір документації та склади позовної зави до відповідача - вартість зазначених послуг складає 3500 грн., яка була сплачена "Фінпром Маркет" в повному обсязі та підтверджується платіжним документом.
Оскільки позов майнового характеру задоволено на 91,5 %, то правова допомога, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3202,5 грн (91,5 % від 3500,00 грн).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст.3, 11, 15, 207, 626, 628, 638, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за кредитним договором у сумі 13156,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрати з оплати судового збору в сумі 2216,5 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3202,5 грн.
Розстрочити виконання рішення суду щомісячними платежами в рівних частинах строком на 12 (дванадцять) місяців з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: