КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року справа №320/55079/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління поліції охорони в м. Києві (код ЄДРПОУ 40109147, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Студентська, 9) до  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Представник позивача Управління поліції охорони в м. Києві (далі - позивач) звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до ОСОБА_1  (далі - відповідач), у якому просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони в м. Києві заборгованість за договором у сумі 40445,32 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити одноособово суддею Вісьтак М.Я., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 (суддя ОСОБА_2) відкрито провадження в адміністративній справі № 320/55079/24 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Цим же судовим рішенням запропоновано відповідачу упродовж двадцяти днів з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати суду: відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Крім того, учасникам справи роз`яснено, що позивач упродовж десятиденного строку має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів, відлік якого починається: для позивача - з моменту отримання відзиву на позовну заяву, для відповідача - з моменту отримання відповіді на відзив.
21.03.2025 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади проведено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи № 320/55079/24 та передано її на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Вісьтак М.Я. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2025).
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вказує, що заборгованість відповідача виникла у зв`язку з невиконанням умов договору про навчання поліцейського за кошти поліції охорони №39/31/4/-гсп-2023.
Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований належним чином, шляхом направлення ухвали суду рекомендованим поштовим відправленням через АТ «Укрпошта» 25.10.2024 (номер поштового відправлення №0405000049026).
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву станом на день ухвалення рішення сплив.
Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.
Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Встановлені судом обставини.
Між Управлінням поліції охорони в м. Києві та Вінницьким вищим професійним училищем Департаменту поліції охорони був укладений договір про навчання поліцейського за кошти поліції охорони від 20.03.2023 №39/31/4/-гсп-2023.
Відповідно до умов Договору ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання за час навчання набути спеціальних навичок, необхідних для виконання повноважень поліції, у тому числі засвоїти програму спеціальної підготовки щодо зберігання, носіння, застосування і використання вогнепальної зброї та оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченої відповідною кваліфікаційною характеристикою за професією 5162 "Поліцейський", виконувати навчальні тематичні плани та програми, відвідувати заняття, отримувати задовільні оцінки, дотримуватися законодавства України, а також норм i правил, установлених у навчальному закладі.
Згідно з п. 4.4. Договору ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання прибути після закінчення навчання на службу до Святошинського районного відділу Управління поліції охорони в м. Києві 09 вересня 2023, і відпрацювати не менше двох років.
Наказом УПО від 20.03.2023 № 165 о/с призначено ОСОБА_1 на посаду поліцейського (КПП-5162) взводу № 1 роти охорони об`єктів та публічної безпеки Святошинського районного відділу УПО.
Згідно з умовами п. 4.5. Договору у випадку неприбуття за призначенням або відмові стати до роботи у Підрозділі, відрахування з навчання навчальним закладом або звільнення зі служби в поліції протягом 2 (двох) років після закінчення Навчального закладу строку з будь-яких підстав (крім звільнення на підставі підпунктів 2,4 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"), поліцейський у 20-ти денний строк від дня звільнення зі служби в поліції відшкодовує УПО всі витрати, пов`язані з навчанням Відповідача навчальному закладі та витрати, які здійснив підрозділ у зв`язку із виплатою йому грошового утримання за час навчання.
Пункт 4.6. Договору встановлює, що у разі відмови відповідача від добровільного відшкодування позивачу витрат, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку відповідно до чинного законодавства.
Наказом УПО від 19.08.2024 № 459 o/c поліцейського Святошинського РВ капрала поліції ОСОБА_1 поліцейського (КПП-5162) взводу №1 роти охорони об`єктів та публічної безпеки Святошинського районного відділу було звільнено з Національної поліції України відповідно до ст. 77 п. « 7» ч. 1 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
Витрати Позивача на навчання ОСОБА_1 , відповідно до актів виконаних робіт, погоджених УПО та Навчальним закладом, за період з 27.03.2023 по 08.09.2023 склали 56476,42 грн. 
Відповідно до рапорту ОСОБА_1 від 19.08.2024 УПО було утримано з грошового забезпечення ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 16031,10 грн
На підставі рапорту ОСОБА_1 від 19.08.2024 про розстрочення на 2 місяці залишок боргу за навчання в сумі 40445,32 грн., 19.08.2024 між УПО та ОСОБА_1 було підписано Договір № 677/31/4-Гсп/2024 про розстрочення заборгованості.
Відповідно до пункту 1.1. Договору № 677/31/4-гсп/2024 ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання погасити заборгованість в сумі 40445,32 грн. згідно графіку, а саме: до 30.09.2024 в сумі 20222,66 грн.; до 30.10.2024 в сумі 20222,66 грн.
У зв`язку з не виконанням ОСОБА_1 умов Договору № 677/31/4-гсп/2024, в частині своєчасної оплати, 04.10.2024 Позивачем було направлено ОСОБА_1 претензію № 4034/43/31/5/02-2024. 
Станом на момент звернення до суду та розгляду справи за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 40445,32 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).
Частиною першою статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до положень частини першої статті 63 Закону № 580-VIII контракт про проходження служби в поліції - це письмовий договір, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає поліція, для визначення правових відносин між сторонами.
Контракт про проходження служби в поліції укладається, зокрема, з особами молодшого складу поліції, які вперше прийняті на службу в поліції, - одноразово строком на два роки без права продовження.
Контракт є підставою для видання наказу про прийняття особи на службу в поліції та/або призначення її на відповідну посаду.
Контракт про проходження служби в поліції укладається на підставах і в порядку, визначених Міністерством внутрішніх справ України.
Типову форму контракту затверджує Міністерство внутрішніх справ України.
Відповідно до положень статті 72 Закону № 580-VIII професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Порядок, організацію та терміни проведення професійного навчання визначає Міністерство внутрішніх справ України.
Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Відповідно до частини четвертої вказаної статті особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Приписами частини п`ятої статті 74 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
З огляду на викладені норми суд зазначає, що у даному випадку відповідач перебував на посаді публічної служби, від моменту його прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, а отже, у даному випадку питання відшкодування відповідачем витрат на навчання, пов`язане з проходженням публічної служби.
А отже й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвело до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після його звільнення зі служби, належить до питання проходження ним публічної служби.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 30.01.2019 у справі №810/2610/16, а також Верховного Суду, викладеною в постановах від 12.12.2018 у справі №804/285/16, яка є обов`язковою для врахування в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як слідує з матеріалів справи, за умовами пунктів 4.4, 4.5 Договору обов`язком поліцейського є обов`язок прибути після закінчення Навчального закладу на службу до Управління поліції охорони і відпрацювати в підрозділах Управління поліції охорони не менше 2 (двох) років з дня укладення Контракту про проходження служби в поліції. У разі неприбуття за призначенням або відмови стати до роботи відповідно до умов укладеного договору, дострокового відрахування з навчального закладу, де він проходив первинну професійну підготовку, через недисциплінованість, невиконання навчального плану, небажання продовжувати або проходити навчання, припинення служби в поліції до закінчення строку уперше укладеного контракту з підстав, визначених підпунктами 5-11 пункту 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", переведення до інших органів поліції до закінчення строку, визначеного договором, обов`язком поліцейського є у порядку встановленому чинним законодавством України компенсувати всі витрати, понесені Підрозділом у зв`язку з проведенням навчання та утриманням Поліцейського в навчальному закладі.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем покладені на нього зобов`язання, передбачені Договором від 20.03.2023 №39/31/4/-гсп-2023, виконані в повному обсязі і належним чином, в тому числі перераховано навчальному закладу кошти за проходження професійного навчання відповідача.
Відповідач звільнився зі служби в поліції за власним бажанням, не відпрацювавши двох років, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок з відшкодування позивачу витрат, здійснених на його професійне навчання.
Судом встановлено, що станом на час розгляду справи несплачена відповідачем сума витрат, здійснених на його професійне навчання, становить 40445,32 грн.
Відповідачем належних та допустимих доказів добровільного відшкодування витрат, здійснених на його професійне навчання, в межах заявлених позовних вимог, до суду не надано.
Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного та наявних у матеріалах справи доказів, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління поліції охорони в м. Києві заборгованості в розмірі 40445,32 грн.
За результатами розгляду справи суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Судові витрати по справі.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_2 , орган, що видав 3215, дата видачі 10.01.2023, РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Управління поліції охорони в м. Києві (код ЄДРПОУ 40109147, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Студентська, 9) заборгованість за договором у сумі 40 445,32 грн. (сорок тисяч чотириста сорок п`ять гривень 32 копійок).
3. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.