П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10826/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І. 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
25 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 з обмеженням її максимальним розміром та з урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" (Постанова №1);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 з обмеженням її максимальним розміром та з урахуванням коефіцієнтів зменшення пенсії, передбачених пунктом 1 Постанови №1, відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №560/10231/21.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.09.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №560/10231/21 відповідача було зобов`язано проводити нарахування та виплату позивачу пенсії без обмеження її максимальним розміром. На виконання Постанови №1 відповідач провів з 01.01.2025 перерахунок її пенсії і здійснив її виплату у неналежному розмірі.
Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
З урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером, отримує пенсію у відповідності до вимог Закону України "Про прокуратуру" та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №560/10231/21, яке набрало законної сили згідно ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 10.03.2020 у розмірі 80% від заробітної плати без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.10.2021, з урахуванням ухвал Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.03.2023 та від 27.04.2023 у справі №560/10231/21 позивачу проведено перерахунок пенсії:
- з 10.03.2020 в розмірі 80% від суми заробітної плати, згідно довідки Хмельницької обласної прокуратури від 05.03.2020 №18-173вих-20. Розмір пенсії після перерахунку склав 29837,02 грн;
- з 01.04.2021 в розмірі 80% від суми заробітної плати, згідно довідки Хмельницької обласної прокуратури від 06.05.2021 №21-303вих-21. Розмір пенсії після перерахунку склав 58240,00 грн.
З 1 червня 2023 року розмір пенсії до виплати складав 58763,25 грн.
26.03.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо зменшення розміру пенсії з 01.01.2025.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 4845-3944/П-03/8-2200/25 від 08.04.2025 позивача повідомлено про відсутність підстав для відновлення виплати пенсії з 01.01.2025 без застосування понижувальних коефіцієнтів.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір пенсії позивача перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, а тому до нього правомірно застосовано коефіцієнти, визначені Постановою №1.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
14.10.2014 прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII, який набрав чинності з 15.07.2015. Таким чином, з 15.07.2015 втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.
Питання пенсійного забезпечення почали регулюватись статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.
Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, у справі №560/10231/21, вирішуючи питання в частині обмеження граничного розміру пенсії суд вказав, що абзац шостий частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 дійсно передбачає, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Але, разом з тим, пенсія позивачу була призначена ще в 2002 році за нормами Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991, якими не було встановлено жодного обмеження щодо її граничного розміру. Відповідно до цього, на позивача не поширюються відповідні норми Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014, в частині обмеження граничного розміру пенсії.
Застосовуючи наведені рішення Конституційного Суду України на підставі судового рішення у справі №560/10231/21, позивачу здійснено перерахунок пенсії за нормами Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 80% від заробітної плати без обмеження її максимальним розміром та проведено виплату пенсії у розмірі 58763,25 грн.
Однак, статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року №379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» наділено Кабінет Міністрів України правом визначати розміри і порядок застосування до суми перевищення коефіцієнтів.
Відповідно до статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», яка застосовується з 01.01.2025.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
Встановлено, що з 01.01.2025 розмір пенсії позивача визначений саме з урахуванням коефіцієнтів, визначених Постановою № 1 (становить 32319,53 грн).
Вказана Постанова № 1 містить посилання на Закон України «Про прокуратуру» про те, що пенсії розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення.
Відповідно до чинної станом на час ухвалення рішення у даній справі частини 15 статті 86 Закон України «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Тобто, профільним законом, який врегульовує особливості пенсійного забезпечення працівників прокуратури також передбачене обмеження розміру їх пенсії.
Колегія суддів зауважує, що є чинною та не визнавалася неконституційною частина 15 статті 86 Закон України «Про прокуратуру».
Також є чинною та не визнавалася неконституційною статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», як і прийнята на її підставі Постанова №1.
Апеляційний суд зауважує, що Конституційний Суд України визнавав неконституційними положення окремих Законів України, які передбачали обмеження розмірів пенсії, однак виключно ті, які стосувалися пенсійного забезпечення військовослужбовців (Рішення Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 1-р(II)/2022, від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022).
При цьому, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, не містить положень про обмеження пенсії максимальним розміром, у зв`язку із чим у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, положення вказаного Закону.
Таким чином, до спірних правовідносин необхідно застосовувати наведені положення статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та Постанова №1, які передбачають обмеження розміру пенсії працівників прокуратури.
Оскільки розмір пенсії позивача перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що до пенсії позивача правомірно застосовано коефіцієнти, визначені Постановою №1.
Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 22.10.2025 у справі №520/11006/25 колегія суддів вважає помилковими, адже правовідносини у даній справі та справі №520/11006/25 не можна вважати релевантними, оскільки предметом спору у справі №520/11006/25 була правомірність дій ГУ ПФУ в Харківській області, що полягають у відрахуванні у травні 2025 року з пенсії позивача.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Мацький Є.М.