Єдиний унікальний номер: 379/92/26 
Провадження № 2/379/305/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року	м.Тараща	

Таращанський районний суд Київської області в складі
головуючого судді -  Невгада О.В.,
за участю секретаря судового засідання -  Бакал О.В.,
відповідача -       ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:
21.01.2026 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в особі представника за довіреністю Олійник К.О. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1384-1354 від 21 квітня 2024 року у розмірі 15300,00 гривень, що складається з простроченої заборгованості за кредитом 3 510,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 11790,00 грн., також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 2662,40 грн. витрат на сплату судового збору.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 21.04.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і відповідачем за допомогою вебсайту позивача (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1384-1354.
Сторони домовились, що разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором), відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому зазначаються всі його істотні умови. Електронний договір підписано позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 3600,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 30 днів, знижена відсоткова ставка 2,50 % на день, стандартна відсоткова ставка 2,50 % на день, а відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користуванням ним в строк та на умовах, встановлених кредитним договором.
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на умовах укладеного кредитного договору. 21.04.2024 року відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором № 1384-1354, шляхом здійснення платежів зазначених в розрахунку заборгованості за кредитним договором. Відповідач в загальній кількості 5 (п`ять) разів оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору.
В подальшому, відповідач порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем внаслідок чого, станом на 09.12.2025 року, виникла заборгованість в сумі 27290,25 грн., з яких: 3510,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 23780,25 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 11990,25 грн., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 15300,00 гривень.
Копії позовної заяви та доданих до неї документів було надіслано позивачем відповідачу (а.с. 92-93).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2026 головуючим суддею в указаній судовій справі визначено суддю Невгада О.В. (а.с. 95).
22.01.2026 суд відповідно до положень ч. 7 ст. 187 ЦПК України отримав інформацію з управління ЦНАП виконкому Таращанської міської ради про зареєстроване місце проживання на території Таращанської ОТГ: АДРЕСА_1 (а.с.100). 
Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 23.01.2026 відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 25.02.2026 (а.с. 103-104). Вказана ухвала була направлена відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання та була вручена 03.02.2026 року (а. с. 119).
У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву.

25.02.2026 представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, до позовної заяви додав клопотання, в якому просив здійснювати розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 94).
Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково: визнав повністю 3510,00 грн. заборгованості за кредитом, а щодо розміру заборгованості по відсоткам заперечував, оскільки вважає їх завеликими. Стверджував, що при укладенні договору на сайті позивача відсоток був 1,25, а в договорі виявилось 2,50. Погоджується сплатити 10 відсотків від 11790,00 грн., а саме 1179,00 грн. Не заперечує, що з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладав кредитні договори 5 п`ять разів. Також ОСОБА_1 зазначив, що причиною несплати боргу є складне матеріальне становище, зокрема наявність малолітньої дитини та проходження матір`ю відповідача військової служби.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ІК № 116, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 16 січня 2018 року (а.с. 81).
21.04.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»  і відповідачем за допомогою вебсайту позивача (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1384-1354. Позичальником договір підписано шляхом введення одноразового ідентифікатора С 7389 (а.с. 18-35).
За умовами кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 3600,00 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 30 днів, знижена відсоткова ставка 2,50 % за кожен день користування кредитом, стандартна відсоткова ставка 2,50 % на день.
Згідно з п.5.1 Договору про відкриття кредитної лінії № 1384-1354 від 21.04.2024 року, відповідач зобов`язався повернути кредит не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п.4.12 цього договору.
Відповідно до п.4.12 Договору дата повернення (виплати) кредиту 14.02.2025 року, кредит надається на 300 календарних днів.
Згідно з п.4.9 Договору, сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів дат, які є останніми днями відповідних базових періодів.
Разом з укладанням кредитного договору сторонами було погоджено та підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 51-54) та графік платежів за Договором (55-56).
Позивач свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав та надав йому кредит в сумі 3600,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (а.с. 57) .
Видача коштів за кредитним договором № 1384-1354 від 21.04.2024 року здійснювалась на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 за допомогою системи LiqPay, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту, виданою директором ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с.58) та повідомленням АТ КБ "Приват Банк" про перерахування платежів через системи LiqPay на підставі договору № 1384-1354 від 21.04.2024 року (а.с.57).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, сума заборгованості відповідача станом на 09.12.2025 року становить 27290,25 грн., з яких: 3510,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 23780,25 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 59-73).
Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності, для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме: часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 11990,25 грн., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 15300,00 гривень.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Умови таких договорів у сфері кредитних правовідносин розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам та доведені до їх відома, так як друга сторона (споживач послуг банку) лише приєднується до договору, з умовами якого він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір, шляхом підписання відповідачем електронного договору про відкриття кредитної лінії та на картку відповідача перераховано кредитні кошти у розмірі 3600 грн., які не були повернуті відповідачем позивачу, через що утворилась заборгованість за кредитом на суму 3510,00 грн. Вказані обставини були визнані відповідачем в судовому засіданні, а тому позов у цій частині підлягає до задоволення.
Що стосується заборгованості за процентами на суму 11790, 00 грн., то відповідач визнав лише 10 % від вказаної суми, тобто 1170,00 грн., при цьому не пояснив суду, якими міркуваннями він при цьому керувався. Разом з тим відповідач постався на те, що на сайті позивача розмір процентів був вказаний 1,25, а в договорі виявилось 2,50. Також вказав на наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, а також, що його мати в даний час є військовослужбовцем. 
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача).
Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом.
У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Тому відповідач, наполягаючи на зменшення розміру заборгованості за процентами, має процесуальний обов`язок довести підстави своїх заперечень, що ним не було зроблено: відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження перебування відповідача у скрутному матеріальному становищі. Це ж стосується і доводів відповідача щодо його незгоди з розрахунком заборгованості, наданого до суду позивачем, оскільки відповідач свого розрахунку заборгованості (відмінного від розрахунку позивача) до суду не надав та не вказав, з якими саме складовими елементами розрахунку заборгованості він не згоден та з яких підстав. 
При цьому, ст. 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. 
Заяв чи клопотань щодо сприяння судом відповідачу в реалізації ним його процесуальних прав, від нього до суду не надходило, що дає суду підстави для застосування правила, відповідно до якого ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням відповідачем процесуальних дій несе він сам. На підставі викладеного суд висновує, що відповідач не довів підстав для своїх заперечень проти позовних вимог в частині розміру заборгованості за процентами. 
При цьому, суд також ураховує, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 27 вересня 2001 року).
Отже, суд висновує, що розмір заборгованості по процентах узгоджується із умовами кредитного договору та не спростований відповідачем.
Враховуючи, що відповідно до умов договору у добровільному порядку відповідач заборгованість позивачу не повернув, розмір заборгованості не спростував, а позивач належними доказами підтвердив наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором, в тому числі і щодо розміру заборгованості за процентами, що частково було визнано відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову і в частині стягнення заборгованості за процентами розмірі 11790 грн. 
Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у заявленому розмірі у сумі 15300,00 гривень, з яких 3 510,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 11790,00 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. 76-78, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»заборгованість за Договором №1384-1354 від 21 квітня 2024 року у розмірі 15300 (п`ятнадцять тисяч триста) гривень 00 копійок, що складається з 3510,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 11790,00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання на нього апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, (місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ, 01133).
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 )

Повне судове рішення складено та підписано 02.03.2026.

Суддя О.В. Невгад