Справа № 295/19388/14-ц	  	Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.	
Категорія 84	  	Доповідач Шалота К.В.	

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача Шалоти К. В.,
суддів: Коломієць О. С., Талько О. Б.,
за участю: секретаря
судового засідання Прохорчук Д. В.,
представниці стягувача Зеленої Н. Ю. (в режимі відеоконференції),
представниці заявниці ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - АТ "Укрексімбанк"), в інтересах якого діє адвокат Зелена Наталія Юріївна,
на ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 22 серпня 2025 року та від 22 грудня 2025 року, постановлені під головуванням судді Чішман Л.М.,
у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за участю стягувача: Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", боржника: ОСОБА_3 ; заінтересована особа: Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - Богунський ВДВС),

УСТАНОВИВ:

1.У серпні 2025 року ОСОБА_2 (далі також заявниця) звернулася до Богунського районного суду міста Житомира із заявою про визнання виконавчого листа №295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року таким, що не підлягає виконанню.
2.Заява мотивована тим, що в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, який виданий на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20.11.2015 у справі №295/4868/14-ц, яким в рахунок погашення боргу перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України" за кредитним договором №52108C21 від 11 квітня 2008 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах квартири АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 , за початковою ціною в сумі 788115 грн., було погашено заборгованість за кредитним договором №52108C21 від 11 квітня 2008 року по відсоткам в сумі 27643,63 доларів США та по пені в сумі 136249,84 грн за період з 7 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року.
3.Вказується, що в межах виконавчого провадження № 50481478 з примусового виконання виконавчого листа № 295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира, із заявниці, як солідарного боржника за кредитним договором №2108C21 від 11 квітня 2008 року, стягується заборгованість за цей же період (з 7 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року) по процентам у сумі 27576,82 доларів США та по пені у сумі 243 786,38 грн.
4.Заявниця вважає, що має місце подвійна сплата банку процентів в сумі - 27 576,82 доларів США і пені в сумі 136 249,84 грн за кредитним договором №52108C21 від 11 квітня 2008 року за період з 7 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року, в порядку примусового виконання в межах виконавчого провадження № 50481478, так як вказана сума була погашена за рахунок іпотечного майна при примусовому виконанні рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20 листопада 2015 у справі №295/4868/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки.
5.Заявниця просила:
— зупинити виконавче провадження №50481478 з виконання виконавчого листа №295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість згідно кредитного договору №52108C21 від 11 квітня 2008 року за період із 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 27 576 доларів США 82 цента, по пені у сумі 243786,38 грн;
— витребувати у Богунського ВДВС матеріали виконавчих проваджень: 
(і) з примусового виконання виконавчого листа, який виданий на виконання рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20 листопада 2015 року у справі №295/4868/14-ц; 
(іі) із примусового виконання виконавчого листа № 95/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира (ВП № 50481478);
— визнати виконавчий лист №295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданий Богунським районним судом м. Житомира про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості згідно кредитного договору №52108C21 від 11.04.2008 за період із 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 27 576,82 доларів США, по пені у сумі 243786,38 грн в частині стягнення заборгованості за період із 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 27 576,82 доларів США, по пені у сумі 136 249, 84 грн – таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст оскаржуваних ухвал суду першої інстанції
6.Богунський районний суд міста Житомира ухвалою від 22 серпня 2025 року зупинив стягнення за виконавчим провадженням №50481478 з виконання виконавчого листа №295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість згідно кредитного договору №52108С21 від 11 квітня 2008 року за період із 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 27 576 доларів США 82 цента, по пені у сумі 243786,38 грн. Призначив заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню до розгляду в судовому засіданні з викликом учасників справи. Витребував з Богунського ВДВС матеріали виконавчих проваджень: з примусового виконання виконавого листа, який видано на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2015 року у справі №295/4868/14-ц, із примусового виконання виконавчого листа № 295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира (ВП № 50481478).
7.Богунський районний суд міста Житомира ухвалою від 22 грудня 2025 року заяву ОСОБА_2 задовольнив частково. Визнав виконавчий лист №295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданий Богунським районним судом м. Житомира про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості згідно кредитного договору №52108С21 від 11 квітня 2008 року за період із 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 27 576,82 доларів США, по пені у сумі 243786,38 грн в частині стягнення заборгованості за період із 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 641250,00 грн, що з урахуванням курсу валют на дату зарахування коштів 24 березня 2017 року становить 23804,35 доларів США, таким, що не підлягає виконанню.
8.Ухвала суду мотивована тим, що у ОСОБА_3 (основного боржника) та ОСОБА_2 (поручителя) виник солідарний обов`язок щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 52108С21 від 11 квітня 2008 року. У зв`язку з простроченням погашення заборгованості боржниками перед АТ “Укрексімбанк” за кредитним договором № 52108С21 від 11 квітня 2008 року судами ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 за період з 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року заборгованості по процентам у сумі 27 576,82 доларів США, по пені у сумі 243 786,38 грн. (справа № 295/19388/14) та рішення про звернення стягнення на іпотечне майно шляхом продажу на прилюдних торгах квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (справа 295/4868/14-ц) в рахунок погашення заборгованості, яка виникла станом на 27 березня 2014 року по відсоткам в сумі 27 643,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті на момент прийняття судового рішення дорівнювала 659 000,54 грн, а також пені в сумі 136 249,84 грн.
9.Виходячи з того, що стягнута рішеннями судів в справі 295/19388/14 та в справі 295/4868/14-ц заборгованість з боржника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2 виникла з одного і того ж кредитного договору №52108С21 від 11 квітня 2008 року, та одну і ту ж дату, а також те, що на виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в справі №295/4868/14 реалізовано предмет іпотеки, та кошти від реалізації предмета іпотеки надійшли банку в розмірі 641 250,00 грн, що з урахуванням курсу на дату зарахування коштів 24 березня 2017 року становило 23 804,35 доларів США, суд першої інстанції вважав, що обов`язок солідарного боржника ОСОБА_2 частково виконаний, а тому виконавчий лист №295/19388/14-ц частково підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в розмірі суми погашеної заборгованості, а решта вимог заяви заявниці не підлягає до задоволення.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
10.Представник стягувача АТ “Укрексімбанк” з такою ухвалою суду першої інстанції не погодилася та надіслала через електронний кабінет до Житомирського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 22 серпня 2025 року та від 22 грудня 2025 року у справі № 295/19388/14 та ухвалити нову, якою заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не піддягає виконанню у справі №295/19388/14-ц залишити без розгляду та повернути заявниці. 
11.На обґрунтування скарги зазначила, що ОСОБА_2 пред`явила до суду заяву, у якій стороною зазначила філію банку в м. Житомирі, яка є відокремленим структурним підрозділом АТ “Укрексімбанк”, не є юридичною особою і підпорядковується Головному Банку, а тому не наділена процесуальною дієздатністю. Вказувала, що заява заявниці подана з порушеннями вимог статей 183, 432 ЦПК, а суд першої інстанції прийняв ухвалу, якою призначив таку заяву до розгляду та вжив заходів щодо зупинення виконавчого провадження без належного зазначення сторін, хоча мав залишити заяву ОСОБА_2 без розгляду та повернути заявниці.
12.Також представниця стягувача вказувала, що провадження у справі відкрито судом без належного повідомлення та без участі стягувача – АТ “Укрексімбанк”, що порушує права банку як стягувача у виконавчому провадженні. Зазначала, що АТ “Укрексімбанк” має зареєстрований електронний кабінет, проте суд не звернув увагу на те, що у поданій заявницею заяві як заінтересована особа зазначено - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ “Укрексімбанк” в м. Житомирі, у якої відсутній зареєстрований електронний кабінет, оскільки філія банку не є юридичною особою. 
13.Тож, на думку представниці стягувача, допущені судом першої інстанції процесуальні порушення при прийнятті заяви до розгляду, є підставою для скасування оскаржуваних місцевого ухвал від 22 серпня 2025 року та від 22 грудня 2025 року.

Короткий зміст та узагальнені заперечення інших учасників справи
14.Представник ОСОБА_2 – адвокат Томашевська О.А. надіслала через електронний кабінет відзив, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвали суду першої інстанції без змін. Заперечуючи доводи апелянта, представник заявниці зазначила, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, подана з додержанням вимог статей 183, 432 ЦПК, а докази її направлення стягувачу за офіційною адресою ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у місті Києві були додані до матеріалів справи. Вказувала, що банк був обізнаний про розгляд заяви, оскільки подав письмові заперечення по суті, брав участь у розгляді справи через представника, не заявляв клопотань про відкладення розгляду чи надання часу для ознайомлення із заявою, а отже фактично реалізував свої процесуальні права у повному обсязі. На думку представника заявниці сам по собі спосіб зазначення стягувача у заяві не створив перешкод для її розгляду та не свідчив про істотне порушення норм процесуального права, яке могло б бути підставою для скасування оскаржуваних ухвал суду. Також представниця заявниці вказувала, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував факт реалізації предмета іпотеки та надходження банку коштів у рахунок погашення заборгованості за тим самим кредитним договором, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про часткове визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
15.Відзиви від інших учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
16.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 13 січня 2026 року апеляційну скаргу АТ “Укрексімбанк” залишив без руху та надав заявнику строк для усунення недоліків скарги.
17.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 20 січня 2026 року відкрив апеляційне провадження, встановив учасникам справи строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.
18.Житомирський апеляційний суд ухвалою від 28 лютого 2026 року призначив справу до апеляційного розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи.

Короткі позиції учасників справи в апеляційному суді
19. Представник стягувача - Зелена Н.Ю., яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, доводи апеляційної скарги підтримала та просила скаргу задовольнити.
20. Представник заявниці - ОСОБА_1 у судовому засідання проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила ухвали першої інстанції залишити без змін.
21. Боржник ОСОБА_4 та представник Богунського ВДВС у судове засідання не прибули, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК та вважаються належним чином повідомленим про розгляд справи, їх неявка відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК не перешкоджає розгляду справи. 

Фактичні обставини, встановлені судами
22. 25 вересня 2007 року ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_3 (позичальник) уклали кредитний договір № 52107С117, за яким позичальнику надано кредит у сумі 19 880 доларів США за умов сплати 12,5 % річних та кінцевою датою погашення 15 вересня 2013 року. 
23. В той же день для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 52107Р16.
24. 11 квітня 2008 року ВАТ “Державний експортно-імпортний банк України” та ОСОБА_3 (позичальник) уклали кредитний договір № 52108С21, згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 68 000 доларів США за умов сплати 12,5 % річних і з кінцевим терміном повернення 08 квітня 2033 року. 
25. В той же день для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним договором ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_3 уклали іпотечний договір під № 52108Z21, згідно якого останній передав в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності згідно договору купівлі-продажу № 3417 від 11 квітня 2008 року.
26. В той же день для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №52108С21, ПАТ “Державний експортно-імпортний банк України”, позичальником ОСОБА_3 та поручителем ОСОБА_2 укладено договір поруки №52108Р3.
27. 18 червня 2012 року рішенням Богунського районного суду міста Житомира у справі №2-1480/12 залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03 жовтня 2012 року, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитними договорами № 52108С21 від 11 квітня 2008 року та № 52107С117 від 25 вересня 2007 року, що станом на 06 грудня 2010 року становило в сумі 646655,19 грн, заборгованість за процентами в сумі 55303, 96 грн, пеню в сумі 2000 грн, а всього 703 959,15 грн. (а.с. 9-12).
28. 26 серпня 2014 року заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира у справі №295/4868/14, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03 листопада 2015 року, позовні вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення боргу перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором № 52108С21 від 11 квітня 2008 року, яка станом на 27 березня 2014 року становить 431265 грн. 43 коп., шляхом продажу на прилюдних торгах квартири АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на дату їх проведення; виселено ОСОБА_3 , який зареєстрований і проживає у квартирі АДРЕСА_1 ; вирішено питання розподілу судових витрат.
29.20 листопада 2015 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира від 26 серпня 2014 року у справі №295/4868/14.
30. 20 листопада 2015 року рішенням Богунського районного суду міста Житомира у справі №295/4868/14 позов ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено у повному обсязі. В рахунок погашення боргу перед ПАТ “Державний експортно-імпортний банк України” за кредитним договором № 52108С21 від 11 квітня 2008 року, яка станом на 27 березня 2014 року становила: заборгованість по відсоткам в сумі 27643,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті на момент прийняття судового рішення дорівнювала 659 000,54 грн., а також пені в сумі 136249,84 грн. – звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах квартири АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 . Вирішено питання розподілу судових витрат. 
31. 20 листопада 2015 року додатковим рішенням Богунського районного суду міста Житомира в справі №295/4868/14-ц виселено ОСОБА_3 , який зареєстрований і проживає у квартирі АДРЕСА_1 .
32. 23 листопада 2015 року рішенням Богунського районного суду міста Житомира в справі №295/19388/14 позов ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено частково;
— стягнуто в солідарному порядку із ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за кредитним договором № 52107С117 від 25 вересня 2007 року за період за період з 07 грудня 2010 року по 11 грудня 2014 року по процентам у сумі 7870 доларів США 69 центів, по пені у сумі 3000 грн;
— стягнуто у солідарному порядку із ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за кредитним договором №52108С21 від 11 квітня 2008 року за період з 28 березня 2014 року по 11 грудня 2014 року по процентам у сумі 5931 долар США 83 цента, по пені у сумі 6000 грн.;
— стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість згідно кредитного договору № 52108С21 від 11 квітня 2008 року, за період з 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 27576 доларів США 82 цента, по пені у сумі 1000 грн. 
В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
33. 14 січня 2016 року рішенням Апеляційного суду Житомирської області рішення Богунського районного суду міста Житомира від 23 листопада 2015 року в частині стягнення пені скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто у солідарному порядку із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за кредитним договором № 52107С117 від 25 вересня 2007 року по пені у сумі 73660,66 грн. за період з 07 грудня 2010 року по 11 грудня 2014 року, заборгованість за кредитним договором № 52108С21 від 11 квітня 2008 року по пені у сумі 57009,62 грн. за період з 28 березня 2014 року по 11 грудня 2014 року, із ОСОБА_2 заборгованість згідно кредитного договору № 52108С21 від 11 квітня 2008 року по пені у сумі 243786,38 грн. за період з 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року. У решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

34.2 березня 2016 року Богунського районного суду міста Житомира видано виконавчий лист у справі № 295/4868/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості згідно кредитного договору №52108С21 від 11 квітня 2008 року за період із 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 27 576 доларів США 82 цента, по пені у сумі 243786,38 грн.
35.На виконанні Богунського ВДВС перебувало виконавче провадження № 46018912 з примусового виконання виконавчого листа № 295/4868/14-ц, виданого Богунським судом міста Житомира про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу перед ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за кредитним договором №2108C21 від 11 квітня 2008 року, яка станом на 27 березня 2014 року становить 431265,43 грн.
36. 26 червня 2017 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв?язку з тим, що квартира АДРЕСА_1 , на яке згідно виконавчого провадження потрібно звернути стягнення, реалізовано в системі електронних торгів арештованого майна (СЕТАМ) 03 березня 2017 року. На рахунок стягувача було перераховано 644090,91 грн, після відрахування витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, також стягнуто 64409,09 грн. виконавчого збору. Залишок боргу становить 151158,93 грн, що стверджується копією листа начальника Богунського ВДВС Савіної Н. від 28 листопада 2025 року.
37.Також на виконанні Богунського ВДВС перебуває виконавче провадження №50481478 з примусового виконання виконавого листа № 295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним суд м. Житомир, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державни експортно-імпортний банк України" заборгованість згідно кредитного договор №52108C21 від 11 квітня 2008 року, за період з 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року процентам у сумі 27576 дол США 82 цента, по пені у сумі 243786,38 грн. 
38. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 52108С21 від 11 квітня 2008 року перед АТ "Укрексімбанк", із урахуванням реалізації предмета іпотеки за рішенням сууд у справі № 295/4868/14-ц, станом на 26 травня 2026 року складає 97 379,94 грн основного боргу, 585 дол. США по процентам, 384 456,66 грн по пені (а.с. 244)

Позиція апеляційного суду
39. Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
40. Відповідно до частини другої та п`ятої статті 263 ЦПК законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
41. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК).
42.Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина четверта статті 367 ЦПК).
43.Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваних ухвал суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

(і) Щодо оскарження ухвали суду першої інстанції від 22 серпня 2025 року 
44.Богунський районний суд міста Житомира ухвалою від 22 серпня 2025 року 
- зупинив стягнення за виконавчим провадженням №50481478 з виконання виконавчого листа №295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним судом м.Житомира про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість згідно кредитного договору №52108С21 від 11 квітня 2008 року за період із 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 27 576 доларів США 82 цента, по пені у сумі 243786,38 грн;
- призначив заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню до розгляду в судовому засіданні з викликом учасників справи; 
- витребував з Богунського ВДВС матеріали виконавчих проваджень: з примусового виконання (1) виконавого листа, який видано на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 листопада 2015 року у справі №295/4868/14-ц, (2) виконавчого листа №295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира.
45.Відповідно до положення частини 1 статті 432 ЦПК встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. 
46.ЦПК не містить окремих вимог до заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, тому на таку заяву поширюються загальні вимоги до письмової заяви, передбачені частиною 1 статті 183 ЦПК.
47.Відповідно до частини 1 статті 183 ЦПК будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.
48.Згідно із частиною 2 статті 183 ЦПК до заяви, яка подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання іншим учасникам справи (провадження).
49.Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що подана до суду заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам статей 183, 432 ЦПК, оскільки зі змісту заяви вбачається, що остання містить зазначення стягувача - Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та адресу його місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Горького, 127 (а.с. 1). До заяви додано докази її надіслання як на адресу місцезнаходження стягувача ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", що стверджується накладною Укрпошта № 1000300168705, так і на адресу філії АТ "Укрексімбанк" у м. Житомирі, що стверджується накладною Укрпошта № 1000300168616 (а.с. 40, 42).
50.Колегія суддів вважає, що оскільки заява заявниці про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню була подана до суду, який видав виконавчий документ та відповідала вимогам статті 183 ЦПК, місцевий суд правомірно ухвалою від 22 серпня 2025 року призначив заяву заявниці до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
51.Згідно із приписами частини 10 статті 128 ЦПК судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю.
52.З матеріалів справи слідує, що копія ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 22 серпня 2025 року була надіслана на ім`я ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (м. Житомир) та отримана представником банку 29 серпня 2025 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення відправлення № 06910256084313 (а.с. 117).
53.Відповідно до реєстру згрупованих поштових відправлень №93 слідує, що 1 вересня 2025 року філія АТ "Укрексімбанк" у м. Житомирі переслала одне поштове відправлення до АТ "Укрексімбанк" (відділ діловодства) за адресу: м. Київ, вул. Антоновича, 127 (а.с. 66).

54.Про отримання АТ "Укрексімбанк" копії ухвали місцевого суду від 22 серпня 2025 року також свідчить факт подання 12 вересня 2025 року представником стягувача Зеленою Н.Ю. апеляційної скарги на вказану ухвалу суду через свій електронний кабінет.
55.Ураховуючи, що представник АТ "Укрексімбанк" Зелена Н.Ю. подавала письмові заперечення на заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (а.с. 218-224 т. 1), брала участь у судових засіданнях 28.11.2025, 17.12.2025, 22.12.2025 (а.с. 19-27, 125 т. 2), заявляла клопотання, а тому колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення прав стягувача АТ "Укрексімбанк" на участь у розгляді питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
56.Щодо зупинення стягнення за виконавчим провадженням №50481478 з виконання виконавчого листа № 295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира, оскаржуваною ухвалою від 22 серпня 2025 року, слід зазначити наступне.
57.Апеляційний суд звертає увагу, що у частині 3 статті 432 ЦПК законодавець встановив спеціальні забезпечувальні заходи (зупинення виконання за виконавчим документом або заборона приймати виконавчий документ до виконання). Такі заходи можуть застосовуватися судом, який розглядає заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. 
58.Колегія суддів вважає, що оскільки предметом спору за заявою заявниці є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого лист № 295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира, тому дії суду першої інстанції, який видав виконавчий документ щодо зупинення стягнення за виконавчим провадженням з виконання оспорюваного виконавчого листа узгоджуються з приписами частини 3 статті 432 ЦПК.
59.За вказаних обставин колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 22 серпня 2025 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги в цій частині та скасування ухвали, відсутні.

(іі) Щодо оскарження ухвали суду першої інстанції від 22 грудня 2025 року
60.Богунський районний суд міста Житомира ухвалою від 22 грудня 2025 року заяву заявниці задовольнив частково. Визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданий Богунським районним судом м. Житомира про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості згідно кредитного договору №52108С21 від 11 квітня 2008 року за період із 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 27 576,82 доларів США, по пені у сумі 243786,38 грн в частині стягнення заборгованості за період із 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентам у сумі 641250,00 грн, що з урахуванням курсу валют на дату зарахування коштів 24 березня 2017 року становить 23804,35 доларів США.
61.Зазначена ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що стягнута з боржника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2 рішеннями судів в справах №295/19388/14 та №295/4868/14-ц заборгованість виникла з одного і того ж кредитного договору (№52108С21 від 11 квітня 2008 року) та одну і ту ж дату, а також тим, що на виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в справі №295/4868/14 реалізовано предмет іпотеки, а кошти від його реалізації надійшли банку в розмірі 641 250 грн, що з урахуванням курсу на дату зарахування коштів 24 березня 2017 року становило 23 804,35 доларів США, у зв`язку з чим суд першої інстанції вважав, що обов`язок солідарного боржника ОСОБА_2 частково виконаний, а тому виконавчий лист №295/19388/14-ц підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в частині суми заборгованості, зазначеної місцевим судом в оскаржуваній ухвалі.
62.Колегія суддів не погоджується з таким висновоком місцевого суду з огляду на таке.
63.Відповідно до статей 124, 129-1 Конституції України та статті 18 ЦПК судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання, а держава забезпечує його виконання у визначеному законом порядку. Виконання судового рішення є завершальною стадією судового захисту, а тому втручання суду у сферу виконання допускається лише за наявності передбачених законом, належно встановлених підстав. 

64.Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина друга статті 432 ЦПК).
65.У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року в справі № 755/15479/14-ц (провадження № 61-1592св17)) зазначено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:
? матеріально-правові (зобов"язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов"язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов"язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та
? процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред"явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред"явлення цього листа до виконання.
66.Узгоджено з наведеним і положення пунктів 5, 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до яких підставами закінчення виконавчого провадження є або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, або фактичне виконання рішення у повному обсязі. Отже, для часткового чи повного усунення можливості подальшого виконання виконавчого листа суд повинен установити належними та допустимими доказами саме факт припинення відповідного обов`язку у певному обсязі.
67. Із матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2008 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" і ОСОБА_3 укладено кредитний договір №52108С21, того ж дня ОСОБА_3 передав в іпотеку банку належну йому квартиру АДРЕСА_1 , а також цього ж дня між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 52108Р3. Отже, у спірних правовідносинах ОСОБА_3 є основним боржником і іпотекодавцем, тоді як ОСОБА_2 є поручителем. 
68. Відповідно до частини першої статті 553 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, а згідно з частинами першою, другою статті 554 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, причому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим солідарний характер відповідальності не означає автоматичного припинення виконавчого обов`язку одного із солідарних боржників у кожному випадку вчинення виконавчих дій щодо іншого; для такого висновку необхідно встановити належне виконання зобов`язання у відповідній частині. 
69. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 20 листопада 2015 року у справі № 295/4868/14-ц у рахунок погашення боргу за кредитним договором № 52108С21 звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , шляхом продажу на прилюдних торгах. При цьому у вказаній справі визначено до погашення за рахунок предмета іпотеки заборгованість по відсотках у сумі 27 643,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті на момент ухвалення рішення становила 659 000,54 грн, а також пеню у сумі 136 249,84 грн. 
70. Водночас за виконавчим листом № 295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданим на виконання рішення у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , підлягала стягненню заборгованість за тим самим кредитним договором № 52108С21 за період з 07 грудня 2010 року по 27 березня 2014 року по процентах у сумі 27 576,82 доларів США та по пені у сумі 243 786,38 грн. Суд першої інстанції виходив із того, що після реалізації предмета іпотеки банку надійшли кошти у сумі 641 250,00 грн, що за курсом на 24 березня 2017 року становило 23 804,35 доларів США, а тому обов`язок ОСОБА_2 як поручителя в цій частині припинився. 
71. З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не можна, оскільки сам по собі факт надходження кредитору коштів від реалізації предмета іпотеки ще не є тотожним установленню відсутності обов`язку поручителя у розумінні частини другої статті 432 ЦПК. Для часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд мав установити, що отримані кредитором кошти фактично припинили саме той обов`язок, який випливає з оспорюваного виконавчого листа, в конкретному, точно визначеному розмірі. 
72.Крім того, іпотека, відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку», є одним із способів забезпечення виконання основного зобов`язання, а звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, а тому слід окремо розмежовувати судовий та позасудовий способи звернення стягнення на предмет іпотеки. 
73. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17, Верховний Суд у постановах №207/5073/21 від 26 лютого 2025 року та від 04 жовтня 2023 року у справі № 208/7124/13 зазначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов`язання забезпечувальним, а тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення, оскільки домовленість сторін про заміну основного зобов`язання забезпечувальним відсутня. Наявність самого судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє грошового зобов`язання і не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги також шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законом. 
74. Отже, сам по собі судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки та подальше одержання коштів від реалізації такого майна не свідчать про подвійне стягнення і не утворюють безумовної підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
75. Апеляційний суд звертає увагу на незастосовність висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 щодо наступних вимог кредитора після завершенням звернення стягнення на іпотечне майно, передане в іпотеку боржником, за відсутності інших забезпечувальних договорів, оскільки у цій справі звернення стягнення на предмет іпотеки відбулося не у позасудовому, а судовому порядку шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах на підставі рішення Богунського районного суду міста Житомира від 20 листопада 2015 року у справі № 295/4868/14-ц. Саме ця відмінність способу звернення стягнення на предмет іпотеки є визначальною, оскільки слід розмежовувати позасудове врегулювання, наслідком якого за певних умов може бути недійсність наступних вимог іпотекодержателя, від звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі судового рішення, яке саме по собі не свідчить про припинення всіх інших способів реалізації права вимоги. 
76. Окремо колегія суддів враховує, що предмет іпотеки належав ОСОБА_3 як основному боржнику та іпотекодавцю, тоді як оспорюваний виконавчий лист видано щодо солідарного боржника ОСОБА_2 як поручителя. Тому реалізація іпотечного майна основного боржника не може без додаткового належного правового і фактичного обґрунтування ототожнюватися з припиненням у відповідній частині обов`язку поручителя за окремим виконавчим документом, оскільки у цьому випадку особа боржника і поручителя не є тотожними.
77. Слід звернути увагу, що рішення суду про стягнення заборгованості, яким визначено її розмір щодо боржника та/або поручителя, саме по собі не має преюдиційного характеру для інших осіб під час виконання кредитного зобов"язання. У кожному випадку суду необхідно встановлювати чи припинився конкретний обов`язок боржника у зобов"язанні, а не механічно переносити наслідки виконання одного судового рішення на інший виконавчий документ. 
78. За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що отримання стягувачем коштів від реалізації предмета іпотеки свідчить про часткове виконання обов`язку ОСОБА_2 за виконавчим листом № 295/19388/14-ц є передчасним. Цей висновок не ґрунтується на встановленні передбачених частиною 2 статті 432 ЦПК обставин припинення саме того обов`язку, який посвідчений спірним виконавчим листом, а побудований на припущенні про тотожність усіх правових наслідків виконання різних судових рішень у межах одного кредитного зобов`язання. 
79. Отже, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що обов`язок ОСОБА_2 за виконавчим листом № 295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, виконанням іншою особою чи з інших підстав, установлених законом, відтак передбачені частиною 2 статті 432 ЦПК підстави для часткового визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні. 
80.Колегія суддів враховує, що застосування кредитором іншого законного способу захисту свого порушеного права саме по собі не є подвійним стягненням заборгованості, якщо кредитор не отримав понад належне. Натомість матеріали цієї справи не містять належних і достатніх доказів того, що за рахунок виконання рішення у справі № 295/4868/14 обов`язок ОСОБА_2 за виконавчим листом № 295/19388/14-ц припинився саме в тій частині, яку визначив суд першої інстанції, або що банк отримав подвійне чи надмірне задоволення своїх вимог. 
81.Отже, висновок суду першої інстанції про часткове визнання виконавчого листа №295/19388/14-ц таким, що не підлягає виконанню, не ґрунтується на належному застосуванні частини 2 статті 432 ЦПК та норм матеріального права, оскільки суд не встановив належно доведеного припинення матеріального обов`язку боржника за цим виконавчим документом. 
82.За таких обставин, ураховуючи, що ухвала суду першої інстанції від 22 грудня 2025 року постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та без урахування висновків Верховного Суду щодо підстав припинення матеріального обов`язку боржника як правової підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, апеляційний суд вважає наявними підтави для скасування вказаної ухвали суду першої інстанції як незаконної із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №295/19388/14-ц таким, що не підлягає виконанню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
83.Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК).
84.Згідно із частини 1 статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
85.Ураховуючи, що ухвал суду першої інстанції від 22 серпня 2025 року постановлена із дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу в частині оскарження вказаної ухвали слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
86.Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
87.Згідно із частини 1 статті 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
88.Водночас, ухвала суду першої інстанції від 22 грудня 2025 року є незаконною, оскільки ухвалена із неправильним застосування норм матеріального права, а висновки викладені в оскаржуваній ухвалі не невідповідають встановленим обставинам справи, що є безумовною підставою для скасування вказаної ухвали повністю із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Щодо розподілу судових витрат
89.Відповідно до положення частини 13 статті 141 ЦПК якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
90.Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги в частині скасування як незаконної ухвали суду першої інстанції від 22 грудня 2025 року, а тому з заявниці на користь АТ "Укрексімбанк" слід стягути витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на вказану ухвалу суду у розмірі 3028 гривень.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК, Житомирський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", в інтересах якого діє адвокат Зелена Наталія Юріївна, задовольнити частково.

2. Ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 22 серпня 2025 року залишити без змін.

3. Ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 22 грудня 2025 року скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №295/19388/14-ц від 02 березня 2016 року, виданого Богунським районним судом міста Житомира.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 березня 2026 року.

Суддя-доповідач:	 	К.В. Шалота	
Судді:	 	О.С. Коломієць  О.Б. Талько