Справа № 932/9493/23
Провадження № 2/932/711/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року        м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді – Куцевола В.В.
при секретарі – Травкіній В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Юнівес” про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИВ:
20.10.2023 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Юнівес” про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та штрафних санкцій.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 11.06.2022 року у м. Дніпрі на перехресті просп. Б.Хмельницького з вул. Корейська сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів “Honda Accord” державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом “ГАЗ 3302” державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.07.2022 року по справі №932/3262/22 водія транспортного засобу “ГАЗ 3302” державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу “ГАЗ 3302” державний номерний знак НОМЕР_2 застрахована в ПрАТ “СК “Юнівес” згідно поліса ОСЦПВВНТЗ №АР/002451365. 14.06.2022 року на адресу ПрАТ “СК “Юнівес” було направлено повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду та заява про виплату страхового відшкодування. Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 3306/22 від 25.06.2022 року вартість відновлювального ремонту, з у рахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу “Honda Accord” державний номерний знак НОМЕР_1 складає 62100,36 грн. 10.08.2022 року ПрАТ “СК “Юнівес” виплатило страхове відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_3 в розмірі 49035,32 грн. 16.08.2022 року на адресу ПрАТ “СК “Юнівес” було направлено запит-вимогу про доплату страхового відшкодування, яка страховою компанію залишена без виконання. Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутися до суду та просив стягнути на свою користь недоплачене страхове відшкодування в розмірі 13065,04 грн., витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2120,00 грн., пеню в розмірі 3704,74 грн., інфляційні втрати в розмірі 1191,82 грн., 3% річних у розмірі 222,00 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.
Відповідачем було подав відзив на позов , в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із недоведеністю. Подані позивачем докази є суперечливими та взаємовиключними. Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3306/22 від 25.06.2022 не відповідає вимогам до висновку експерта встановлених положеннями частини шостої статті 102 Цивільного процесуального кодексу України в частині незазначення на якій підставі була проведена експертиза.
Ухвалою суду від 24.10.2023 року відкрито провадження по справі.
Ухвалою суду від 03.07.2025 року справу прийнято до свого провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 
Ухвалою суду від 11.08.2025 року призначено транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстицію України. На вирішення експерта поставлено наступні питання: - Яка вартість матеріального збитку станом на 11.06.2022 року, заподіяного позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля Honda Accord», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, що мало місце 11.06.2022 року? - Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Honda Accord», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, що мало місце 11.06.2022 року, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та без ПДВ станом на дату ДТП 11.06.2022 року? Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.
25.11.2025 року на адресу суду надійшли матеріали справи разом з висновком експерта № 3218-25 від 17.11.2025 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи.
Ухвалою суду від 26.11.2025 року поновлено провадження по справі та призначено до розгляду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. 
Представник відповідача належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, проте у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. У відзиві на позов просив проводити розгляд справи без його участі.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, суд розглядає справу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 11.06.2022 року у м. Дніпрі на перехресті просп. Б.Хмельницького з вул. Корейська сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів Honda Accord державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом ГАЗ 3302 державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . 
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. 
Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.07.2022 року по справі №932/3262/22 водія транспортного засобу ГАЗ 3302 державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Згідно частини 4, 6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу “ГАЗ 3302” державний номерний знак НОМЕР_2 застрахована в ПрАТ “СК “Юнівес” згідно поліса ОСЦПВВНТЗ №АР/002451365. 
14.06.2022 року на адресу ПрАТ “СК “Юнівес” було направлено повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду та заява про виплату страхового відшкодування. 
Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 3306/22 від 25.06.2022 року вартість відновлювального ремонту, з у рахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу “Honda Accord” державний номерний знак НОМЕР_1 складає 62100,36 грн. 
10.08.2022 року ПрАТ “СК “Юнівес” виплатило страхове відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_3 в розмірі 49035,32 грн. 
16.08.2022 року на адресу ПрАТ “СК “Юнівес” було направлено запит-вимогу про доплату страхового відшкодування, яка страховою компанію залишена без виконання.
Відповідно до висновку експерта № 3218-25 від 17.11.2025 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу “Honda Accord” державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 11.06.22 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, за цінами, що діяли на дату дорожньо-транспортної пригоди за вихідними даними висновку №3306/22 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 25.06.2022 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. складає 56352,85 грн.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України та ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-ІV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону № 1961-ІV).
Як визначено п. 35.1 ст. 35 Закону № 1961-ІV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів із дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Пунктами 36.1, 36.2, 36.4 ст. 36 Закону № 1961-ІV встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування із особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплатити) та виплатити його. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатити страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.
При цьому, відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 988 ЦК України).
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).
Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
Тобто, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування у межах вартості визначного матеріального збитку. 
Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02.09.2019 року у справі № 545/425/17, від 11.03.2020 року у справі №754/5129/15 та від 19.07.2021 року у справі № 206/3219/15. 
Також подібні за змістом висновки, зокрема, щодо застосування положень ч. 2 ст. 1192 ЦК України, викладено у постановах Верховного Суду від 26.04.2022 року у справі №265/5388/20, від 18.05.2022 року у справі № 761/11792/16, від 20.06.2022 року у справі № 156/1162/20.
Аналогічна позиція щодо встановлення обов`язку виплати страховиком страхового відшкодування у межах витрат, пов`язаних відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу викладена у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі №709/370/20, від 12.07.2023 року у справі № 591/1861/22.
Підтвердження фактичної (реальної) суми шкоди має встановлюватися на підставі висновку автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля (постанова Верховного Суду від 20.03.2018 року у справі №911/482/17).
Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також понесення позивачем витрат зі сплати ПДВ.
До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19 (провадження № 61-9485св20) та у постанові від 21 грудня 2020 року у справі № 911/286/20.
Відповідно до висновку експерта № 3218-25 від 17.11.2025 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу “Honda Accord” державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 11.06.22 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, за цінами, що діяли на дату дорожньо-транспортної пригоди за вихідними даними висновку №3306/22 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 25.06.2022 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. складає 56352,85 грн.
Отже, з урахуванням всіх обставин справи, суд дійшов до висновку про необхідність врахування саме висновку експерта № 3218-25 від 17.11.2025 року, й враховуючи право позивача на відшкодування шкоди, недоплачене страхове відшкодування підлягає стягненню у розмірі 7317,53 грн., що складає різницю між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без урахування ПДВ у розмірі 56352,85 грн. та частково сплаченої відповідачем суми страхового відшкодування в розмірі 49035,32 грн.
Вищенаведені витрати знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з частковим невиконанням своїх зобов`язань ПрАТ «СК «Юнівес», у зв`язку з чим позивачем було понесено витрати за оплату послуг експерта у розмірі 2120,00 грн. та проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 21204,00 грн., з визначення суми матеріального збитку, а тому такі витрати мають бути відшкодовані відповідачем, що узгоджується з правовими висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.023 року у справі №712/4126/22. 
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 3 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.
Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.
З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. 
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07.06.2017 року № 6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).
При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.
У п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Крім того, у пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Розрахунок суми пені здійснюється за формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення, період з 15.09.2022 року по 10.04.2023 року : 25,00 (облікова ставка НБУ), 7317,00 грн. (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 208 днів (прострочення) : 100 = 2084,84 грн.
Інфляційні витрати: за період 15.09.2022 року по 10.04.2023 року розраховується за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
Останній період IIc (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) = 1.09122180
Інфляційне збільшення: 7317,00 грн. x 1.09122180 - 7 317,00 = 667,47 грн.
Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.
Період прострочення з 15.09.2022 року по 10.04.2023 року, 208 днів, 7317,00 грн. x 3 % x 208 : 365 : 100 = 125,09 грн.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладання на відповідача обов`язку по стягненню пені у розмірі 2084,84 грн., інфляційних втрат у розмірі 667,47 грн. та 3% річних у розмірі 125,09 грн.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).
З огляду на вищевикладене, враховуючи належним чином підтверджений розмір спричинених збитків позивачу, з відповідача підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 7317,53 грн., витрати за оплату послуг експерта у розмірі 2120,00 грн. та проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 21204,00 грн., пеня у розмірі 2084,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 667,47 грн. та 3% річних у розмірі 125,09 грн., які доведені належними та допустимими доказами та не спростовані відповідачем, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню саме у даному розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 650,81 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Юнівес” про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та штрафних санкцій - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Юнівес” (ЄДРПОУ 32638319) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 7317,53 грн., витрати за оплату послуг експерта у розмірі 2120,00 грн., пеню у розмірі 2084,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 667,47 грн., 3% річних у розмірі 125,09 грн., а всього 12314,93 грн.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Юнівес” (ЄДРПОУ 32638319) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 650,81 грн. та витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 21204,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя         В.В. Куцевол