Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/3292/25
Провадження № 2/935/620/26
РІШЕННЯ
Іменем України
05 лютого 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем - Криворучко Я.В., за участю представника позивача прокурора Ільченка П.Л., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Виконувача обов`язків керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Коростишівська центральна районна лікарня ім.. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовними вимоги до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Коростишівська центральна районна лікарня ім.. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, в обгрунтування ких вказано ,що ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 13.02.2025 року (справа №935/94/25), яка набрала законної сили 21.02.2025 року, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, кримінальне провадження закрито. 
Вказаним вироком суду встановлено, що ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки у вигляді забою грудної клітки, переломів 5-9 ребер справа із розвитком правобічного гемо пневмотораксу (наявність рідини та повітря в плевральній порожнині), забою легенів. Під час розгляду кримінального провадження позовна заява про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у вигляді понесених медичною установою витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, не подавалося, в добровільному порядку такі витрати відповідач не відшкодував. 
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради, в період з 04.10.2024 по 17.10.2024 тобто 13 ліжко-днів. Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.Л. Потехіна» Коростишівської міської ради від 09.10.2025 №1895, загальна вартість лікування ОСОБА_2 склала 19 311,89 грн. Вартість 1 ліжко-дня лікування склала 1485,53 грн. Джерелом надходження коштів на лікування були кошти Національної служби здоров`я України. Таким чином, сума коштів, перерахованих Національною службою здоров`я України закладам охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_2 склала 19 311,89 грн. Кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого на даний час відшкодовано, а тому згідно ст.1206 Цивільного кодексу України підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 19 311,89 гривень на користь держави в особі позивача Національної служби здоров`я України.
Представник позивача прокурор Ільченко П.Л. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник третьої особи Національної служби здоров`я України направив заяву до суду про розгляд справи без участі їхнього представника, просить позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав повністю.
Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, заслухавши учасників процесу, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 13.02.2025 року (справа №935/94/25), яка набрала законної сили 21.02.2025 року, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, кримінальне провадження закрито.
Відповідно до змісту вищевказаного вироку суду, ОСОБА_1 своїми умисними протиправними діями спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки у вигляді забою грудної клітки, переломів 5-9 ребер справа із розвитком правобічного гемо пневмотораксу (наявність рідини та повітря в плевральній порожнині), забою легенів.
Цивільний позов в межах кримінального провадження в справі № 935/94/25 щодо відшкодування понесених витрат на лікування потерпілого не заявлявся та судом не вирішувався.
Згідно з довідкою №1895 від 09.10.2025 «Коростишівська центральна районна лікарня ім.. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та хірургічному відділенні з 04.10.2024 по 17.10.2024 року, всього 13 ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня в жовтрні 2024 року становила 1485,53 гривень. Загальна сума витрат на лікування ОСОБА_2 становить 19311,89 гривень. 
Відповідно до положень статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування шкоди.
Згідно з частинами першою та другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За частиною другою статті 1191 ЦПК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.
Приписами частини першої статті 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Згідно з частиною 3 вказаної статті, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, тому дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та про можливість постановлення рішення в зв`язку з визнанням позову відповідачем.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).
У зв`язку з тим, що сторона позивача звільнена від сплати судового збору, враховуючи ціну позову та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 1514 гривень судового збору.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іденифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ), на користь держави в особі Національної служби здоров`я України (ЄДРПОУ 42032422, просп. Степана Бандери, 19, м. Київ, 04073) кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 19 311 (дев`ятнадцять тисяч триста одинадцять) грн 89 коп, які зарахувати до Державного бюджету України за кодом класифікації доходів - 24060300, на рахунок UA978999980313080115000026011, отримувач -ГУК у м. Києві / Шевченківський р-он /24060300, код отримувача - 37993783, банк отримувача – Казначейство України.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 1514,00 грн 
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Позивач: Коростишівська окружна прокуратура, ЄДРПОУ: 0290995, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд.5, м. Коростишів, Житомирська область.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 , іденифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 16.02.2026

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО