Справа № 136/1680/25
провадження № 2/136/619/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року    м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Козаченко А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року позивач  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача  ОСОБА_2 про визнання права в порядку спадкування.
Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Білянської сільської ради. Після її смерті спадщину прийняв її син ОСОБА_2 та оформив частку спадщини. Також, після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_4 , оскільки протягом шести місяців фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Прийнявши спадщину, ОСОБА_4 за життя її не оформила і документ, який посвідчує право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_3 не отримала. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщину до якої увійшло право на земельну частку (пай), яке вона успадкувала від ОСОБА_3 . Після її смерті спадщину прийняла її дочка ОСОБА_1 , оскільки звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори у строк встановлений законом. Для оформлення спадщини на право на земельну частку (пай) позивач звернулась до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту мотивувавши відсутністю правовстановлюючого документа на ім`я ОСОБА_4 , що підтверджує право на земельну частку (пай). Таким чином, відсутність оригіналу правовстановлюючого документів на право на земельну частку (пай) унеможливлює оформлення спадщини позивачем в нотаріуса, що стало приводом для звернення до суду. 
Ухвалою суду від 02.10.2025 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також витребувано докази по даній справі.
Ухвалою суду від 16.12.2025 витребувано докази по справі, а саме: у Березанській міській державній нотаріальній конторі матеріали спадкової справи ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , підготовче судове засідання було відкладено на іншу дату.
Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак у своїй заяві, наданій на адресу суду 16.12.2025 відповідач просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі.
У судове засідання відповідач, позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.
Суд вважає, що, враховуючи визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 27.05.2023 (а.с. 4). 
З матеріалів спадкової справи №495/2011 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 слідує, що відповідач по справі ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняв, подавши до нотаріальної контори заяву відповідного змісту (а.с. 30). У заяві зазначено, що крім відповідача, у померлої є інші спадкоємці, а саме – дочка ОСОБА_4 , яка проживає в с.Лехнівака Баришівського району Київської області.
Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 22.11.2011 (справа 2-о-102/11), а.с. 36.
За життя ОСОБА_3 залишила на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_5 заповіт, посвідчений секретарем виконкому Білянської сільської ради 12.11.2001 за реєстровим №122 (а.с. 37). Надалі, 09.12.2011 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Кицюком О.П., зареєстровано в реєстрі за №2120 (а.с. 45). Спадкове майно на яке видано вказане вище свідоцтво складається із: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Ранок» с. Біла Липовецького району Вінницької області розміром 4,57 в умовних кадастрових гектараx без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що належить спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 025086 виданого Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області 25.09.1996 року на підставі рішення 25.07.1996 року № 257 та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.09.1996 року за № 86 (а.с. 40) та права на майновий пай (серія ВІ Х № 0107613), члена колективного сільськогосподарського підприємства "Ранок" с. Біла Липовецького району Вінницької області виданого Білянською сільською радою 10.01.2002 року, розміром 4066 грн, що становить 0.25 відсотків від загальної  вартості майна КСП "Ранок" с. Біла Липовецького району Вінницької області (а.с. 42). 
Крім того, в матеріалах спадкової справи містяться довідки органу місцевого самоврядування (а.с.38-39) з яких слідує, що ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину на протязі 6-ти місяців, а саме в червні місяці обробляв земельну ділянку, проводив поточний ремонт будинку сплачував комунальні платежі. На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . До складу сім`ї спадкодавця ОСОБА_3 увійшли: ОСОБА_2 , 1949 р.н. – син; ОСОБА_4 , 1961 р.н. – дочка. 
07.08.2012 на ім`я ОСОБА_2 було видано Державний акт серія ЯМ №862163 на право власності на земельну ділянку площею 2,1478 га , яка розташована на території Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0522280200:06:000:0652 (а.с. 8).
Відповідно до довідки виданої Турбівською селищною радою від 20.03.2026 за №37 слідує, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її дочка ОСОБА_4 , оскільки фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, обробляла земельну ділянку, здійснювала догляд за будинком. 
Таким чином, ОСОБА_6 вступила у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , а саме на 1/2 частку права на земельну частку (пай) розміром 4,57 в умовних кадастрових гектараx, що належала спадкодавиці на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 025086 виданого Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області 25.09.1996 року, але не оформила свої спадкові права на вказане майно. 
Як зазначено в позовній заяві,  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 05.01.2021 (а.с. 5). 
З матеріалів спадкової справи №104/2021 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 слідує, що позивач по справі ОСОБА_7 спадщину після смерті матері прийняла, подавши до нотаріальної контори заяву відповідного змісту (а.с. 56). У заяві зазначено інших спадкоємців, а саме: чоловік ОСОБА_8 , 1947 р.н., який подав заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини (а.с. 57) та син ОСОБА_9 , 1981 р.н., який помер в 2016 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 67).
Відповідно до довідки органу місцевого самоврядування (а.с. 62) слідує, що померла ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_2 , по день смерті – ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім неї у будинку на день смерті були зареєстровані та проживали: чоловік – ОСОБА_8 , дочка – ОСОБА_1 (позивач по справі) та онук ОСОБА_10 .
Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 7) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00033853310 від 24.11.2021 (а.с. 68-70).
Як слідує зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 21.10.2000 (а.с. 7) між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 було укладено шлюб. Позивач змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».
24.11.2021 позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою відповідного змісту, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину по закону на: частку житлового будинку за адресою:  АДРЕСА_2 . Повідомила, що ніяких реконструкцій та перебудов в житловому будинку не було; земельні ділянки (пай), площею 3,9106 га, 0,3550 га, які розташовані на території Лехнівської сільської ради, Броварського (колишній Баришівський) району, Київської області (а.с. 71).
19.11.2021 державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Київської області Тищенко Н.В. на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1106. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, № НОМЕР_6 , площею 3,9106 га, що знаходиться на території Лехнівської сільської ради, Броварського р-ну, Київської області, (колишній Баришівський район). Кадастровий номер 3220283000:09:068:0172. Земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 283096, виданого Баришівською райдержадміністрацією Київської області 22.01.2004 року, на підставі розпоряджения Баришівської райдержадміністрацій № 6-36-487 від 14.07.2003 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та № 000096. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав 245077732202, номер запису про право власності 3894070. Цільове призначення земельної ділянки: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Експлікація земельних угідь: рілля 3.9106 га. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № HB-0007099192021 від 02.07.2021 року, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 No.1051, не зареєстровані (а.с. 87). До даного свідоцтва долучено Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №67463361 від 24.11.2021 (а.с. 91).
24.11.2021 державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Київської області Тищенко Н.В. на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1105. Спадщина, на яку видано не свідоцтво, складається з: 1/4 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 . 1/4 частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дирекцією радгоспу «Лехнівський», Баришівського району Київської області. 18.08.1994 року та зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міжміським бюро технічної інвентаризації за р. № 98, в реєстрову книгу № 3. Житловий будинок (та прибудови) із цегли, позначений в технічному паспорті літерою А. Розмір жилової площі будинку 27,80 кв.м., загальної площі 81.20 кв.м. Господарські будівлі та споруди позначені в технічному паспорті літерами: ганок-а, ганок a1, сарай-Б, вбиральня-В, ворота-№1 (а.с. 88). До даного свідоцтва долучено Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №67463251 від 24.11.2021 (а.с. 90).
19.11.2021 державним нотаріусом Березанської міської державної нотаріальної контори Київської області Тищенко Н.В. на ім`я ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1107. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, № НОМЕР_7 , площею 0,3550 га, що знаходиться на території Лехнівської сільської ради, Броварського р-ну, Київської області, (колишній Баришівський район). Кадастровий номер 3220283000:09:059:0172. Земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 283096, виданого Баришівською райдержадміністрацією Київської області 22.01.2004 року, на підставі розпоряджения Баришівської райдержадміністрацій № 6-36-487 від 14.07.2003 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та № 000096. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав 244932132202, номер запису про право власності 3891737. Цільове призначення земельної ділянки: 01.01 для ведения товарного сільськогоподарського виробництва. Експлікація земельних угідь: рілля 0,3550 га. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № HB-0007757362021 від 04.10.2021 року, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру. затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 No.1051, не зареєстровані (а.с. 89). До даного свідоцтва долучено Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №67463445 від 24.11.2021 (а.с. 92-93).
Таким чином, позивачка вступила у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_6 , та успадкувала належне їй майно та спадкові права, зокрема і на успадковане нею майно після смерті ОСОБА_3 , зокрема на 1/2 частку права на земельну частку (пай) розміром 4,57 в умовних кадастрових гектараx, що належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 025086 виданого Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області 25.09.1996 року, втім не може оформити свої спадкові права у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. 
За встановлених судом обставин позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові п рава в нотаріальному порядку на 1/2 частку земельної частки (паю), що увійшла до складу спадкової маси.
Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як визначено в ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.
Згідно ст. 525 ЦК УРСР від 18.07.1963, що діяв на час виникнення спірних правовідносин щодо спадкування матір`ю позивачки ОСОБА_4 майна та майнових прав після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.
Суд зауважує, що до дня набрання чинності ЦК України - 01.01.2004, за ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР передбачалася можливість для спадкоємців прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, якщо зазначені дії були вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Частиною 1 ст.524 ЦПК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Відповідно до ст.527 ЦК УРСР – спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.
Згідно ч.2 ст.548 ЦК УРСР – прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно аналізуючи дійсні обставини справи та їх підтвердження доказами, слід зазначити, що спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 прийняла її дочка ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що підтверджується відповідною довідкою органу місцевого самоврядування та матеріалами спадкової справи, втім не оформила своїх спадкових прав.
Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Також, в силу припису ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Таким чином, спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 прийняла її дочка - позивачка ОСОБА_1 , подавши до нотаріальної контори заяву відповідного змісту в межах сроку, передбаченого для прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, втім не може оформити свої спадкові права у зв`язку з відсутністю правовтановлюючих документів. 
Відповідно до п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 – видача свідоцтв на право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.
Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішені спорів про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).
У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, який визнав позов і на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.
Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання за позивачем права на частку земельної частки (пай) в порядку спадкування за законом, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 258–259, 263–265, 273–279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_8 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП – НОМЕР_9 ) про визнання права в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на частку земельної частки (паю) розміром 4,57 в умовних кадастрових гектараx, що належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 025086, виданого Липовецькою районною державною адміністрацією Вінницької області 25.09.1996 року на підставі рішення від 25.07.1996 року № 257 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.09.1996 року за № 86.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець