Є.у.н.с.512/103/26
Провадження №1-кп/512/28/26
с-ще Саврань
"31" березня 2026 р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
потерпілої – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2026 за №12026162360000006, по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Саврань, Савранського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, –

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, яка згідно з вимогами статті 3 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» зобов`язана дотримуватися норм моралі та поважати гідність, права і свободи інших осіб, діючи всупереч інтересам своєї сім?ї, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на превентивному обліку в органах Національної поліції за категорією «кривдник», упродовж 2025-2026 років, діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення психологічних страждань своїй дружині (згодом — колишній дружині) ОСОБА_5 , систематично вчиняв стосовно останньої домашнє насильство.
29.05.2025 близько 00 години 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив психологічне насильство (нецензурна лайка, погрози), за що постановою суду від 04.06.2025 (справа №512/435/25) був притягнутий до відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
07.10.2025 близько 11 години 20 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню, знову вчинив акт насильства, поєднаний з нанесенням тілесних ушкоджень. Постановою суду від 29.10.2025 (справа №512/811/25) його визнано винним за частиною 3 статті 173-2 КУпАП.
28.10.2025 близько 10 години 30 хвилин за місцем спільного проживання ОСОБА_4 вкотре вчинив психологічне насильство, за що постановою суду від 13.11.2025 (справа №512/865/25) був повторно притягнутий за частиною 3 статті 173-2 КУпАП.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.01.2026 близько 16 години 09 хвилин, перебуваючи у громадському місці поблизу кафе «Прем?єра» (вул. Центральна, 19, с-ще Саврань), ОСОБА_4 , діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі та на ґрунті тривалих неприязних відносин, вчинив стосовно ОСОБА_5 черговий акт домашнього насильства. Кривдник висловлювався на адресу потерпілої брутальною лайкою та наніс їй тілесні ушкодження, що не є небезпечними для життя чи здоров?я, проте в сукупності з попередніми діями призвели до негативних наслідків.
Вказані дії ОСОБА_4 носять характер систематичності, оскільки він тричі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, однак належних висновків не зробив і продовжив протиправну поведінку.
Внаслідок систематичного фізичного та психологічного тиску, погроз та образ, потерпілій ОСОБА_5 було завдано психологічних страждань, що виразилися у постійному відчутті тривоги, страху за власну безпеку та суттєвому погіршенні якості її повсякденного життя.
Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України – умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_4 30.01.2026.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, визнав повністю. Пояснив, що обставини викладені у його обвинуваченні та встановлені органами досудового розслідування, ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, розкаюється у вчиненому.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за статтею 126-1 КК України у виді 3 років пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 59-1 КК України та статтею 91-1 КК України.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні погодилась з обвинувальним актом прокурора та із запропонованим ним видом та мірою покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленому йому обвинуваченні, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, на підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.
Це узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів.
Отже, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за статтею 126-1 КК України як умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Підстав, у відповідності до частини 3 статті 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає.
При призначенні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує наступне:
- відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення);
- характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке в силу частини 4 статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів;
- особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (на ґрунті особистих неприязних відносин), стадію вчинення (закінчене кримінальне правопорушення), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (завдання шкоди психологічному здоров`ю та погіршення якості життя потерпілої);
- особу обвинуваченого, який раніше не судимий; визнав свою вину, розкаюється у вчиненому, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Савранської селищної ради Одеської області від 07.01.2026 № 17 вбачається, що Савранська селищна рада компрометуючими матеріалами відносно ОСОБА_4 не володіє; на обліку у лікаря-нарколога КНП "Савранської лікарні" не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра КНП "Савранської лікарні" не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, згідно досудової доповіді Подільського районного сектору № 5 філії ДУ "Центру пробації" в Одеській області ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як середній, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд відносить щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Водночас, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.
На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по вказаному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу частини 4 статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, беручи до уваги особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, розкаявся, приймаючи до уваги позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка погодилась із запропонованим прокурором видом та мірою покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті 126-1 КК України у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених статтею 59-1 КК України, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до статті 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:
1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;
2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;
3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;
4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;
5) направлення для проходження програми для кривдників.
Крім того статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, зокрема пунктом 4 частини 1 статті 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Зважаючи на конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, його поведінку, пояснення потерпілої, а також те, що обвинувачений має можливість окремого від постраждалої особи проживання, суд з метою сприяння виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, вважає за необхідне у відповідності до статті 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи у виді: заборони перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; заборони наближатися на відстань менше 500 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, постійно проживає, може тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; направлення для проходження програми для кривдників.
Підстав для застосування статті 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.
У справі «Бакланов проти росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Відносно обвинуваченого 09.02.2026 обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяці, тобто до 11.04.2026.
Одночасно суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та дію покладених обов`язків.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні – відсутні.
Матеріальна шкода у кримінальному провадженні – відсутня.
Цивільний позов у кримінальному провадженні – не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись статтею 50, 59-1, пунктом 1 частини 1, частиною 2 статті 66, 91-1, статтею 126-1 КК України, частиною 3 статті 349, статтею 368, частиною 1 статті 369, статтями 370, 371, 374 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Саврань, Савранського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого – визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду.
Покласти на ОСОБА_4 передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду - притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України.
На підставі п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи строком на 2 (два) місяці, поклавши на нього такі обмеження та обов`язки:
- заборонити перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_5 , зокрема за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заборонити наближатися на відстань менше 500 метрів до місця, де ОСОБА_5 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин.
- направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності заст. 390-1 КК України.
Організацію та забезпечення проходження ОСОБА_4 програми для кривдників покласти на Савранську селищну раду Одеської області.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 застосований до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та дію покладених обов`язків за ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 09.02.2026.
Речові докази, а саме:
- DVD+R диск з відеозаписами з двох відеокамер по вул. Центральній в с-щі Саврань Подільського району Одеської області, завірені матеріали до протоколів про адміністративні правопорушення ВАД №705133 від 29.05.2025, ВАД №705248 від 07.10.2025, ВАД №705282 від 28.10.2025 зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні – відсутні.
Матеріальна шкода у кримінальному провадженні – відсутня.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, потерпілою або її представником - у частині, що стосується інтересів потерпілої, але в межах вимог, заявлених нею в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а) шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1