ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
20 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/29701/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №160/29701/25 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про визнання дій протиправними та скасування вказівки,- 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 14.10.2025 року через систему “Електронний суд” позовна заява ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури, в якій позивач просить суд:
визнати протиправними дії Запорізької обласної прокуратури, які полягають у наданні ОСОБА_1 вказівки (без дати та номеру) про необхідність прибути з 14.04.2025 року по 29.05.2025 року для проходження обстеження до Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України;
скасувати вказівку (без дати та номеру) Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_1 про необхідність прибути з 14.04.2025 року по 29.05.2025 року для проходження обстеження до Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 заяву представника Запорізької обласної прокуратури Галагуза Михайла Олександровича про закриття провадження задоволено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 в адміністративній справі №160/29701/25 скасовано.
Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
ОСОБА_1 звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про прийняття додаткового судового рішення у справі №160/29701/25 щодо стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат.
За правилами частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши заяву про прийняття додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, колегія суддів приходить до висновку щодо відмови у її задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 надано роз`яснення щодо застосування норм Кодексу адміністративного судочинства України щодо ухвалення додаткового судового рішення.
Так, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.
Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.
Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Аналізуючи положення ст. 139 КАС України колегія суддів приходить до висновку, що розподіл судових витрат, зокрема судового збору за подання апеляційної скарги, здійснює суд першої інстанції, що ухвалив рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Право ж суду апеляційної інстанції на зміну цього розподілу виникає у зв`язку із зміною судового рішення або ухвалення нового по суті позовних вимог.
Отже, за правилами процесуального законодавства, прийняття рішення про скасування ухвали суду із направленням справи для продовження розгляду унеможливлює вирішення питання про зміну розподілу судових витрат, сплачених у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, так і про розподіл судових витрат, понесених у суді апеляційної інстанції.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 756/6141/16-а, а також в ухвалах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 297/96/16-а, від 07.03.2018 у справі № 826/13401/15 та від 02.05.2018 у справі № 826/8062/15. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат шляхом прийняття додаткової постанови відсутні, тому заява ОСОБА_1 про винесення додаткової постанови задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 229, 252, 325, 328 КАС України, суд,  
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова