КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/4594/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Притули К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовом Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області (вул. Є. Чикаленка 11, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ЄДРПОУ 02910025) в інтересах Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25022, ЄДРПОУ45215157) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:
Керівник Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить зобов`язати ОСОБА_1 укласти з Департаментом містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради охоронний договір на частину пам`ятки містобудування, архітектури «Колишній прибутковий будинок Кошкіна» (кін. XIX ст., охоронний № 33-Кв), а саме квартиру АДРЕСА_2 , на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.
Ухвалою судді від 08.07.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).
Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
З`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків. 
Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 29.01.2020 № 102-р «Про внесення змін до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 07 серпня 1997 року № 261-р» 07 серпня 1997 року № 261-р «Про перелік пам`яток містобудування, архітектури, садово-паркового мистецтва загальнодержавного і місцевого значення та виявлених пам`яток» викладено додатки 1-3 до рішення у новій редакції. Зокрема, згідно Додатку 2 пам`ятку з історичною назвою «Колишній прибутковий будинок Кошкіна» (кін. XIX ст., охоронний № 33-Кв), що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , віднесено до пам`яток містобудування, архітектури місцевого значення у Кіровоградській області (а.с. 13-19).
Відповідно до інформації Департаменту культури та туризму Кіровоградської обласної військової адміністрації установлено, що первісно на державний облік, як пам`ятка архітектури місцевого значення, будівля з історичною назвою «Колишній прибутковий будинок Кошкіна» (кін. XIX ст., охоронний № 33-Кв) взята рішенням виконавчого комітету Кіровоградської обласної ради народних депутатів від 06.07.1987 №254 (а.с.55-56).
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі - продажу від 06.03.2023 №134 (а.с. 62-64).
На момент звернення до суду, охоронний договір користувачами пам`ятки не укладено, звернення про укладення охоронного договору до Департаменту культури і туризму Кіровоградської обласної військової адміністрації та Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради не надходило.
Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора до суду із даним адміністративним позовом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначаються Законом України від 08.06.2000р. №1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі за текстом - Закон № 1805-ІІІ), преамбулою якого встановлено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1805-ІІІ:
об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;
пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;
охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.
До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
Згідно з частиною шостою статті 3 Закону № 1805-ІІІ рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.
Відповідно до пункту 11 частини другої статті 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, укладення охоронних договорів на пам`ятки в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону.
Частиною першою статті 13 Закону № 1805-ІІІ передбачено, що об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 1805-ІІІ занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки:
а) пам`ятки національного значення - постановою Кабінету Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини протягом одного року з дня одержання подання;
б) пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.
Статтею 23 Закону № 1805-ІІІ встановлено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
При передачі пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам`ятка, щойно виявлений об`єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.
Охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст.23 Закону. Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.
Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.
Отже, законодавством передбачено обов`язкове укладення власником або уповноваженим ним органом, користувачем пам`ятки чи її частини, охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини після переходу права власності.
Тобто, охоронний договір, укладений на підставі ст. 23 Закону №1805-III є адміністративним договором.
Наведений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.05.2024р. у справі №240/17530/23.
Таким чином, юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи (постанова Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №826/4605/16).
У постанові від 24 травня 2021 року у справі № 640/4482/20 Верховний Суд дійшов висновку, що відповідно до чинного законодавства уповноваженим органом на укладення охоронного договору на пам`ятку місцевого значення є власник або уповноважений ним орган.
Оскільки всі власники пам`яток культурної спадщини незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти охоронний договір, то у разі невиконання ними вимог частини першої статті 23 Закону № 1805-III орган охорони культурної спадщини або прокурор, якщо відповідний орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави, має право звернутися до суду з позовом про зобов`язання власника пам`ятки культурної спадщини укласти такий договір.
Суд зазначає, що відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону (ч. 4 ст. 23 Закону № 1805-ІІІ).
Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 р. № 1768 (далі Порядок № 1768).
Пунктом 1 Порядку № 1768 передбачено, що охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1768 власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.
Суд звертає увагу, що саме юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 13.12.2018 у справі №826/4605/16.
Суд зазначає, що розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 27.09.2021 №690-р на виконання законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про охорону археологічної спадщини», «Про місцеве самоврядування в Україні» та з метою забезпечення належної реалізації державної політики у сфері охорони культурної спадщини і здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини в районах, містах, селищах та селах області Департаменту культури та туризму вказано делегувати районним державним адміністраціям, виконавчим органам міських, селищних, сільських рад повноваження у сфері охорони культурної спадщини, а саме укладення охоронних договорів на пам`ятки місцевого значення. На виконання вказаного розпорядження, наказом директора Департаменту культури та туризму Кіровоградської обласної військової адміністрації від 23.12.2022 №171 “Про делегування повноважень у сфері охорони культурної спадщини” виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у сфері охорони культурної спадщини в частині укладення охоронних договорів на пам`ятки (об`єкти) культурної спадщини, згідно з вимогами п.11 ч.2 ст.6 та ст.23 Закону (а.с. 23-24).
За приписами п.п.11 п. б ст.32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.
Відповідно до положення, Департамент містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради (далі - департамент) є виконавчим органом Кропивницької міської ради, що утворюється рішенням міської ради за поданням міського голови.
До функцій Департаменту, зокрема належить:
- забезпечення виконання законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про охорону археологічної спадщини», міжнародних конвенцій та інших нормативно-правових актів в сфері охорони культурної спадщини (п. 2.2.53.);
- забезпечення на території міста Кропивницького заходів щодо контролю за збереженням, обліку, реабілітації, реставрації, консервації, музеєфікації та належного використання об`єктів культурної спадщини, підвищення рівня матеріально-технічного стану пам`яток (п. 2.2.54.);
- сприяння створенню належних умов для розвитку охорони культурної спадщини, відновленню традиційного характеру середовища та історичного ареалу міста (п. 2.2.55.);
- організація охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їх територій у разі виникнення загрози їх пошкодження або руйнування внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт (п. 2.2.60.);
- видання приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на пам`ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи здійснюються за відсутності затверджених або погоджених департаментом програм та проектів, передбачених законодавством дозволів або з відхиленням від них (п. 2.2.61.);
- здійснення контролю за встановленням та утриманням охоронних дошок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам`ятках культурної спадщини та в межах їх територій (п. 2.2.62.);
- укладення охоронних договорів на пам`ятки та об`єкти місцевого значення в межах повноважень, делегованих органом охорони культурної спадщини вищого рівня (п. 2.2.64.);
- виконання функції замовника з підготовки договорів на виявлення, дослідження об`єктів культурної спадщини, спеціальних робіт щодо вивчення пам`яток (п. 2.2.65.);
- інформування органів охорони культурної спадщини вищого рівня про пошкодження, руйнування, загрозу або можливу загрозу пошкодження, руйнування пам`яток, розташованих на території міста Кропивницького (п. 2.2.66.);
- здійснення інших функцій в межах повноважень департаменту (п. 2.2.68.).
Департамент має право звертатись до суду за захистом своїх порушуваних або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (п.3.5 Положення).
Відповідно до п. 1.6 розділу І Положення Департамент є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в територіальних органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, кутовий штамп та бланк встановленого зразка.
Таким чином, спеціально уповноваженим міським органом охорони культурної спадщини є Департамент містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради.
Отже, аналіз наведених норм свідчить, що власник пам`ятки повинен був не пізніше місяця після отримання пам`ятки у власність укласти охоронний договір, а у разі закінчення строку дії договору подовжити його строк або укласти новий охоронний договір.
Проте суд зазначає, що і самим Департаментом містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради була допущена триваюча протиправна бездіяльність щодо вищезазначеного об`єкту охорони культурної спадщини, його збереження та захисту, а саме не вжиті заходи щодо своєчасного укладення охоронного договору, виданні відповідних розпоряджень та приписів відповідно до ст.ст.27, 30 Закону України «Про охорону культурної спадщини» щодо належного утримання відповідного об`єкта культурної спадщини.
З огляду на викладене, суд погоджується з доводами прокурора відносно того, що Департаментом містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради заходи щодо поновлення прав територіальної громади не вживаються та зазначені обставини є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави у суді, відповідно до ст. 53 КАС України. Подання позову прокурором за таких умов є єдиним ефективним засобом поновлення порушених інтересів держави.
Як встановлено судом, у спірних правовідносинах така бездіяльність порушує інтереси держави, оскільки не вживаються передбачені законом заходи щодо збереження об`єкта культурної спадщини місцевого значення. Поряд з державним інтересом наявний також і суспільний інтерес, який полягає в охороні та збереженні культурних пам`яток для нинішнього і майбутніх поколінь.
При цьому, згідно з нормами міжнародного права, охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та місцевого самоврядування, захист таких пам`яток від руйнації, їх збереження для нинішнього і майбутніх поколінь становить безпосередній державний інтерес.
Саме охоронний договір є першочерговим документом, який встановлює гарантії збереження окремої пам`ятки культурної спадщини, з урахуванням її особливостей, стану, цінності та встановлює конкретні обов`язки власника щодо її збереження.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
У даній справі прокурор є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII та ч.3 ст.53 КАС України, а тому враховуючи, що витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не понесено, суд дійшов висновку, що відсутні витрати, які б підлягали стягненню з відповідача в порядку розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області (вул. Є. Чикаленка 11, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ЄДРПОУ 02910025) в інтересах Департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25022, ЄДРПОУ45215157) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії – задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_1 укласти з Департаментом містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради охоронний договір на частину пам`ятки містобудування, архітектури «Колишній прибутковий будинок Кошкіна» (кін. XIX ст., охоронний № 33-Кв), а саме квартиру АДРЕСА_2 , на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України. 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА