Справа № 353/307/26
Провадження № 2/353/377/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	м.Тлумач	

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої - судді Луковкіної У.Ю.,
з участю: секретаря судового засідання – Мороз М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки площами 1,2089 га та 0,2662 га, розташовані на території Хотимирської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовував тим, що в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не доведено факт родинних відносин між ним та батьком ОСОБА_3 . Зокрема з копії свідоцтва про народження позивача його прізвище та прізвище його батьків зазначено - « ОСОБА_4 », тоді як спадкодавець значиться на прізвище « ОСОБА_4 ». У зв`язку з цим також просив суд в мотивувальній частині рішення суду встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 є його батьком. Окрім цього, позивач просив суд витребувати у приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 239/2025 після смерті ОСОБА_3 
25.03.2026 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання нею відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославську Н.В. надати суду належним чином посвідчену копію спадкової справи № 239/2025, у разі її відкриття, та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи, зокрема щодо майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання якого було с. Хотимир Івано-Франківського району Івано-Франківської області.
06.04.2026 року на адресу суду від приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. надійшла копія спадкової справи № 239/2025.
В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. 
Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просила розгляд справи провести у її відсутності.
У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:
Судом встановлено, що відповідно до копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.12.2018 року та 14.02.2019 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельні ділянки площами 1,2089 га (кадастровий номер: 2625688200:10:004:0010, урочище «Довгі гони верхні») та 0,2662 га (кадастровий номер: 2625688200:01:003:0156, урочище За містом»), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Хотимирської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 3, 4).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Ще за життя ОСОБА_3 посвідчив на ім`я ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповів йому належні йому земельні ділянки площами 1,2089 га (кадастровий номер: 2625688200:10:004:0010, урочище «Довгі гони верхні») та 0,2662 га (кадастровий номер: 2625688200:01:003:0156, урочище За містом»), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Хотимирської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, що підтверджується копією заповіту від 11.03.2024 року (а.с. 8). Також ОСОБА_3 посвідчив на ім`я ОСОБА_2 (відповідачка) заповіт, яким заповів їй належні йому земельні ділянки площами 1,2406 га (кадастровий номер: 2625688200:10:004:0027, урочище «Довгі гони верхні») та 0,2732 га (кадастровий номер: 2625688200:01:003:0155, урочище За містом»), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Хотимирської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, які не є предметом даного позову, що підтверджується копією заповіту від 11.03.2024 року (а.с. 9).
В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.
ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідачка) прийняли спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , оскільки у шестимісячний термін звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 40 зворот, 47). Відповідно до копій довідок Хотимирського старостинського округу № 3 Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 27.06.2025 року ОСОБА_3 на день смерті постійно проживав один та був зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с. 10, 11). Дружина спадкодавця ОСОБА_3 – ОСОБА_5 (копія свідоцтва про одруження, а.с. 13) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до моменту відкриття спадщини, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).
Вище зазначені обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 239/2025 від 21.08.2025 року, заведеної приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті ОСОБА_3 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідачка) є єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині немає (а.с. 40-56). 
В нотаріальному порядку ОСОБА_1 (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що не доведено факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, а саме через розбіжність у прізвищі спадкодавця та спадкоємця (« ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 »), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 83/02-31 від 19.02.2026 року (а.с. 5-5 зворот).
Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах».
У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 рокуу справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16».
У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. 
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.01.2022 року по справі № 165/2486/19 (провадження № 61-1355св21).
З позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцю, а тому позивач звернувся також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту родинних відносин в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для нього юридичне значення та надає йому право на спадкування за заповітом.
Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача його батьками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 12). Тоді як з свідоцтва про народження батька позивача вбачається, що він значиться на прізвище ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13). Також з копії свідоцтва про одруження батьків позивача вбачається, що шлюб було укладено між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 13). З копії довідки Хотимирського старостинського округу № 3 Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 27.06.2025 року встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 (позивач), який на день смерті був постійним жителем с. Хотимир Івано-Франківського району Івано-Франківської області (а.с. 10).
Тобто вищевказані розбіжності у прізвищі спадкодавця (« ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 ») перешкоджають позивачу підтвердити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_3 є його батьком. 
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 (позивач).
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення.
Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.
Отже ОСОБА_1 (позивач), будучи належним спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкове майно на своє ім`я в нотаріальному порядку. 
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило, суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.
На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 1,2089 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «Довгі гони верхні» на території Хотимирської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області з кадастровим номером: 2625688200:10:004:0010, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 . 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,2662 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в урочищі «За містом» на території Хотимирської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області з кадастровим номером: 2625688200:01:003:0156, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до безпосередньо суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Головуючий	У. Ю. ЛУКОВКІНА