ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" квітня 2026 р. Справа№ 920/614/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Скрипки І.М.
суддів: Бестаченко О.Л. 
Шаратова Ю.А. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛУШПИ 2/2» на рішення Господарського суду Сумської області від 08.01.2026 (повний текст рішення складено 16.01.2026)
у справі №920/614/25 (суддя Короленко В.Л.)
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛУШПИ 2/2»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство "НОТЕХС"
про стягнення 158665,73 грн,
ВСТАНОВИВ:
07.05.2025 позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати внесків і платежів на управління багатоквартирним будинком за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2, за період з 01.06.2021 по 31.12.2024 включно у розмірі 158665,73 грн (сто п`ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят п`ять грн 73 коп.), а також 5528,00 грн (п`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім грн 00 коп.) судових витрат з яких: 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) судовий збір і 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот грн 00 коп.) витрати на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період з 01.06.2021 по 31.12.2024 у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати внесків і платежів на управління вказаним будинком у розмірі 158 665,73 грн, що відображено у доданих до позовної заяви розрахунках заборгованості.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 08.01.2026 у справі №920/614/25 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано необґрунтованістю доводів позивача щодо того факту, що саме відповідач поєднав в собі правовий статус замовника, забудовника та інвестора будівництва та набув право власності на новозбудований об`єкт, що стало підставою для відмови в позові. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач 05.02.2026 (документ сформований в системі "Електронний суд" 05.02.2026) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані незастосуванням судом норм матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин - ч.2 ст.331 та ч.1 ст.876 ЦК України, застосування судом Закону «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю, який не підлягав застосуванню до спірних правовідносин та визнання доведеними обставин існування ФФБ, що не підтверджується жодними доказами, незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню - ч.1 ст.655, ч.1-2 ст.656, ч.1 ст.658 ЦК України, ненадання правової оцінки доказам майнових прав відповідача на спірні приміщення і мотивів їх відхилення, ненадання судом правової оцінки доказам фактичного володіння відповідача спірним майном та мотивів їх відхилення, невідповідність висновків суду щодо результатів розгляду справи встановленим у справі обставинам, порушення прав інших співвласників багатоквартирного будинку на належне утримання спільного майна будинку внаслідок відмови у задоволенні позову.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Бестаченко О.Л., Шаратов Ю.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛУШПИ 2/2» на рішення Господарського суду Сумської області від 08.01.2026 у справі №920/614/25, вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
24.02.2026 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відповіді на відзив представник позивача категорично спростовує позицію відповідача, наполягає на доводах апеляційної скарги, а оскаржуване рішення просить скасувати як необґрунтоване, постановлене при неправильному визначенні предмета доказування та неправильному застосуванні норм матеріального права.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).
Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Судом першої інстанції справа № 920/614/25 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги, з урахуванням правил ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 04.09.2020 здійснено державну реєстрацію об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лушпи 2/2» (надалі - ОСББ «Лушпи 2/2», позивач), яке створено співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2 за рішенням установчих зборів.
Співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2 було прийнято ряд рішень щодо управління багатоквартирним будинком, що зафіксовані у протоколі № 2 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лушпи 2/2», проведених 20.03.2021, та протоколі №3 загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лушпи 2/2», проведених 12.05.2021.
Зокрема, відповідно до питання порядку денного 5 протоколу № 2 загальних зборів було прийнято форму управління ОСББ - шляхом самозабезпечення.
Відповідно до питання порядку денного 3.1. протоколу № 3 загальних зборів було прийнято рішення:
- приступити до управління багатоквартирним будинком ОСББ «Лушпи 2/2» з 01.06.2021;
- визначено, що позивач не виступає колективним споживачем (замовником) усіх комунальних послуг, у тому числі з розподілу природного газу та електричної енергії;
- передбачено обов`язок правління ОСББ укласти договір про постачання та розподіл електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку по окремим лічильникам освітлення місць загального користування, встановлених у будинку, без урахування загальнобудівельного, як комерційного за першою схемою розпорядження НКРЕ «Про врегулювання взаємовідносин енергопостачальних компаній та об`єднань співвласників багатоквартирних будинків (житлово-будівельних кооперативів)» № 215-р від 28.11.2011 року;
- встановлено, що співвласниками обрана модель організації договірних відносин, визначена п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме укладення індивідуальних договорів (без обслуговування внутрішньобудівельних мереж) по всім надавачам комунальних послуг.
Крім того, згідно з питанням порядку денного 4.1. протоколу № 3 загальних зборів співвласниками прийнято наступні рішення:
- встановлено, що внески і платежі співвласників сплачуються співвласниками щомісячно, не пізніше 25 числа поточного місяця на банківські рахунки Об`єднання, визначені правлінням Об`єднання, у розмірах, визначених загальними зборами Об`єднання;
- встановлено розмір витрат на управління багатоквартирним будинком, який включає: витрати на утримання та поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку - 4,00 грн на місяць з 1 м2 площі приміщення, що належить співвласникові, крім першого поверху; витрати на утримання та поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку - 3,33 грн на місяць з 1 м2 площі приміщення, що належить співвласникові першого поверху; витрати на утримання та поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку - 2,39 грн на місяць з 1 м2 нежитлової площі приміщення, крім першого поверху.
- встановлено, що розмір внеску починає діяти з 01.06.2021 та діє до прийняття нового рішення.
Відповідно до питань порядку денного 4.2., 4.6. протоколу № 3 загальних зборів співвласниками прийнято наступні рішення:
- створено цільовий фонд для устаткування відеоспостереження в місцях загального користування у розмірі 71000,00 грн з одноразовим нарахуванням внеску до нього у червні 2021 року в розмірі 7,22 грн з житлової площі будинку на 1 м2, що належить власнику/співвласнику;
- створено цільовий фонд для встановлення LED ламп з датчиками руху у розмірі 35000,00 грн з одноразовим нарахуванням внеску до нього у червні 2021 року в розмірі 3,6 грн з житлової площі будинку на 1 м2, що належить власнику/співвласнику.
У багатоквартирному будинку за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, 2/2 знаходяться квартири № 45 , 49 (1-й під`їзд, 10-й поверх, 1-2 рівні), № 133 (3-й під`їзд, 10-й поверх, 1-2 рівні), а також нежитлові приміщення цокольного поверху.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про власників квартир №№ 45, 49, 133 та нежитлових приміщень цокольного поверху (крім №№ 9, 10) відсутні.
Судом встановлено, що 04.11.2019 видано сертифікат серії СМ №162193080495 прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - багатоквартирний будинок за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2 .
Зазначеним сертифікатом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради засвідчило відповідність закінченого будівництвом об`єкта згідно з проектом «Нове будівництво житлового будинку № 2 з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 37». Характер будівництва: нове будівництво; місце розташування об`єкта згідно з документом, що дає право на виконання будівельних робіт: 40024, Україна, Сумська обл., м. Суми, від Харківська, 37. Загальна площа об`єкта - 12043,32 м2, загальна площа квартир - 9851,02 м2, житлова площа квартир - 4965,00 м2, загальний будівельний об`єм - 40822,00 м3, площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень - 962,30 м2, площа місць загального користування - 1155,30 м2.
Замовники об`єкта: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Нотехс", 40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Реміснича, 35-2, код ЄДРПОУ 31208663, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиторгсервіс ЛТД", Сумська обл., м. Суми, вул. Прокоф`єва, 16, код ЄДРПОУ 14018133.
Позивач у позові зауважує, що з моменту отримання зазначеного сертифікату серії СМ №162193080495 від 04.11.2019 відповідач набув право власності на квартири № 45, 49, 133 та нежитлові приміщення цокольного поверху у будинку.
Позивач вважає, що непроведення відповідачем державної реєстрації речових прав на своє нерухоме майно за наявності всіх необхідних для цього документів, передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, не повинно порушувати права та інтереси позивача в частині своєчасного та повного отримання від відповідача внесків і платежів для забезпечення управління багатоквартирним будинком за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2 .
Разом з тим позивач зазначає, що право власності відповідача на нежитлове приміщення №9 було припинено з 03.12.2021, у зв`язку з відчуженням на користь ТОВ «Прометей-С» (73,9 м2), а право власності відповідача на нежитлове приміщення №10 було припинено з 30.12.2021 у зв`язку з відчуженням на користь ТОВ «Крокус Інжиніринг» (117,5 м2).
Позивач у позові наполягає, що право власності на інші вищезгадані квартири та нежитлові приміщення цокольного поверху до цього часу належить відповідачу.
Згідно з відомостями технічного паспорту на багатоквартирний будинок за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2 (експлікації приміщень до плану будинку) визначено наступні площі спірних квартир та нежитлових приміщень: квартира № 45 - 144,0 м2; квартира № 49 - 145,0 м2; квартира № 133 - 143,8 м2; нежитлові приміщення цокольного поверху:
- з 01.06.2021 по 02.12.2021 включно - 936,0 м2 (за виключенням із загальної площі приміщень ІІІ, ІV, V площею 9,0 м2, 4,4 м2 та 12,9 м2 відповідно, які є технічними приміщеннями та спільним майном будинку);
- з 03.12.2021 по 29.12.2021 включно - 862,1 м2 (у зв`язку продажем 03.12.2021 нежитлового приміщення № 9 площею 73,9 м2);
- з 30.12.2021 по 31.12.2024 включно - 744,6 м2 (у зв`язку продажем 30.12.2021 нежитлового приміщення № 10 площею 117,5 м2).
За період з 01.06.2021 по 31.12.2024 позивач щомісячно надавав відповідачу документи на оплату внесків і платежів співвласників на управління багатоквартирним будинком за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2, із зазначенням періоду та суми нарахування (щодо квартир - у поштові скриньки відповідної квартири, розташовані в під`їзді будинку, щодо нежитлових приміщень у зв`язку з відсутністю поштових скриньок - за юридичною адресою відповідача цінними листами з описами вкладення).
Відповідач протягом вказаного періоду вимоги позивача не виконував.
Позивач наголошує, що за період з 01.06.2021 по 31.12.2024 у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати внесків і платежів на управління вказаним будинком у розмірі 158 665,73 грн, що відображено у доданих до позовної заяви розрахунках заборгованості. Зазначене і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що сертифікатом серії СМ №162193080495 від 04.11.2019 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2, визначено два замовника спірного об`єкта: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Нотехс", 40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Реміснича, 35-2, код ЄДРПОУ 31208663, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиторгсервіс ЛТД", Сумська обл., м. Суми, вул. Прокоф`єва, 16, код ЄДРПОУ 14018133.
Позивачем жодних доказів на підтвердження наявності або відсутності майнових прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиторгсервіс ЛТД", Сумська обл., м. Суми, вул. Прокоф`єва, 16, код ЄДРПОУ 14018133, на спірний об`єкт будівництва надано не було.
Суд зазначає, що замовником може бути як особа, що здійснює будівництво, так і інвестор. Закон не забороняє поєднання статусів замовника, забудовника та інвестора в одній особі. Доказів, які підтверджують, що відповідач поєднав в собі правовий статус замовника, забудовника та інвестора будівництва, та має 100% майнових прав на новозбудований об`єкт, матеріали справи не містять. Оскільки кожен із цих суб`єктів будівництва (замовник, забудовник та інвестор) має власний обсяг прав і обов`язків, закріплених у законодавстві (зокрема й прав на об`єкт нерухомості, який є предметом судового спору), від встановлення їх статусу залежить обґрунтування підстав позову.
Суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо того факту, що саме відповідач поєднав в собі правовий статус замовника, забудовника та інвестора будівництва та набув право власності на новозбудований об`єкт, що стало підставою для відмови в позові. 
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 № 2866-III (далі - Закону України «Про ОСББ») співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про ОСББ» співвласник зобов`язаний:
- виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання;
- виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень;
- використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями;
- забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення;
- забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин;
- не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників;
- дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм;
- своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі;
- відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників;
- виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням;
- запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання;
- дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством.
Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про ОСББ» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право:
- робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання;
- вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю;
- вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів;
- звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів;
- виступати засновником (учасником) інших юридичних осіб.
Реалізація прав об`єднання, визначених цією статтею, здійснюється його правлінням за дорученням загальних зборів та відповідно до статуту об`єднання.
Загальні збори об`єднання можуть прийняти рішення про списання боргів співвласників у разі виконання ними робіт, необхідних для утримання спільного майна об`єднання, на суму боргу. Порядок розрахунків за ці операції визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про ОСББ» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.
Спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку.
Згідно ст. 23 Закону України «Про ОСББ» утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України.
Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників.
Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Власник, який заподіяв збитки майну, що перебуває у спільній власності або власності інших співвласників, зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки в повному обсязі. Власник несе відповідальність за збитки, заподіяні особою, яка проживає спільно з ним, а також будь-якою іншою особою, яка проживає у квартирі згідно з договором оренди або з відома власника, якщо інше не передбачено договором оренди або іншим договором між власником і цією особою.
Відшкодування збитків може здійснюватися у грошовій чи в іншій формі за згодою сторін або за рішенням суду.
У статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава.
Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.
Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані:
1)забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку;
2)забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку;
3)використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням;
4)додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм;
5)виконувати рішення зборів співвласників;
6)забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин;
7)відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку;
8)додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства;
9)забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом;
10)своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають:
1)витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;
2)витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;
2-1)витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності;
3)витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;
4)інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.
Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.
У статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (в редакції станом на 20.10.2019) було надано визначення поняттю «замовник » - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
Відповідно до чинної редакції ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»:
- будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва;
замовник будівництва - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт. У разі виконання підготовчих/будівельних робіт щодо багатоквартирного будинку замовником будівництва може бути об`єднання співвласників багатоквартирного будинку або управитель багатоквартирного будинку чи житлово-будівельний (житловий) кооператив, який здійснюватиме утримання такого будинку на підставі рішення (договору) співвласників багатоквартирного будинку. Дії, спрямовані на виконання функцій замовника будівництва, може виконувати особа, якій доручено вчинення дій з виконання підготовчих та/або будівельних робіт на підставі та у межах, встановлених договором доручення.
Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Відповідно до ч. 2, 5 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру". Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.
Позивач наполягає, що не проведення відповідачем державної реєстрації речових прав на своє нерухоме майно за наявності всіх необхідних для цього документів, передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, не повинно порушувати права та інтереси позивача в частині своєчасного та повного отримання від відповідача внесків і платежів для забезпечення управління багатоквартирним будинком за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2.
Позивач, посилаюсь на вищезазначені норми, наполягає, що відповідач є власником спірних приміщень, оскільки він є замовником будівництва.
Судом встановлено, що сертифікатом серії СМ №162193080495 від 04.11.2019 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2, визначено два замовника спірного об`єкта: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Нотехс", 40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Реміснича, 35-2, код ЄДРПОУ 31208663, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиторгсервіс ЛТД", Сумська обл., м. Суми, вул. Прокоф`єва, 16, код ЄДРПОУ 14018133.
Позивачем жодних доказів на підтвердження наявності або відсутності майнових прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумиторгсервіс ЛТД", Сумська обл., м. Суми, вул. Прокоф`єва, 16, код ЄДРПОУ 14018133, на спірний об`єкт будівництва надано не було.
Згідно зі статтею 876 ЦК України власником об`єкта будівництва є замовник, якщо інше не передбачено законом або договором.
Замовником може бути як особа, що здійснює будівництво, так і інвестор. 
Закон не забороняє поєднання статусів замовника, забудовника та інвестора в одній особі. Доказів, які підтверджують, що відповідач поєднав в собі правовий статус замовника, забудовника та інвестора будівництва, та має 100% майнових прав на новозбудований об`єкт, матеріали справи не містять. 
Оскільки кожен із цих суб`єктів будівництва (замовник, забудовник та інвестор) має власний обсяг прав і обов`язків, закріплених у законодавстві (зокрема й прав на об`єкт нерухомості, який є предметом судового спору), від встановлення їх статусу залежить обґрунтування підстав позову.
У чинному законодавстві України визначення поняття «забудовник» відсутнє. 
Раніше цей термін використовувався, зокрема, у Законі України від 01 серпня 2006 року № 58-V «Про внесення змін до Закону України «Про архітектурну діяльність», де «забудовником» визнавалась особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.
У 2008 році Законом України від 16 вересня 2008 року № 509-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» визначення «замовник (забудовник)» оновлено, проте з 2011 року, після прийняття Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI, термін «забудовник» виключено з законодавства - залишено лише «замовник».
Попри це, термін «забудовник» використовується у Законі України від 19 червня 2003 року № 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», а Закон України від 22 грудня 2006 року № 525-V «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» використовує термін «інвестор-забудовник».
Згідно зі ст.3 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» системою фінансово-кредитних механізмів при будівництві житла та операціях з нерухомістю за цим Законом є врегульовані цим Законом та договорами дії суб`єктів системи при організації будівництва житла, фінансуванні цього будівництва та здійсненні операцій з нерухомістю. Суб`єктами такої системи є довірителі, управителі, забудовники, страховики, емітенти сертифікатів ФОН та власники сертифікатів ФОН.
Управителем може бути фінансова установа, що отримала в установленому законодавством порядку ліцензію на здійснення визначеної цим Законом діяльності. Забудовником може бути особа, яка згідно із законодавством має право на виконання функцій замовника будівництва для спорудження об`єктів будівництва та уклала договір з управителем ( ст.4 вищенаведеного Закону).
Управитель укладає із забудовником договір, за яким забудовник зобов`язується збудувати один або декілька об`єктів будівництва, забезпечити прийняття їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об`єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов`язується здійснювати фінансування будівництва цих об`єктів будівництва на умовах договору. Такий договір підлягає нотаріальному посвідченню (ст.9 вищенаведеного Закону).
Відповідно до ст.19 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» після введення об`єкта будівництва в експлуатацію забудовник письмово повідомляє про це управителя та надає дані щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування. Управитель ФФБ надає забудовнику перелік довірителів, які набули спеціальне майнове право на об`єкти інвестування відповідно до договорів про участь у ФФБ (перелік довірителів, які мають право отримати у власність закріплені за ними об`єкти інвестування відповідно до отриманих довірителями від управителя майнових прав на ці об`єкти інвестування, - для об`єктів, право на виконання будівельних робіт щодо яких отримано до набрання чинності Законом України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому"), і повідомляє кожного довірителя про прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, а на письмову вимогу довірителя надає йому копію документа, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. На підставі даних про фактичну загальну площу об`єкта інвестування управитель ФФБ та довіритель здійснюють остаточні розрахунки відповідно до Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому", за результатами яких управитель ФФБ видає довірителю в обмін на свідоцтво про участь у ФФБ довідку, що підтверджує проведення остаточних розрахунків за об`єкт інвестування між управителем ФФБ та довірителем.
Як встановлено судом, матеріали справи не містять доказів наявності певної організації будівництва спірного житла, фінансування цього будівництва та умов подальшого здійснення операцій з нерухомістю. 
Враховуючи, що 
сертифікатом серії СМ №162193080495 від 04.11.2019 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - багатоквартирного будинку за адресою: м. Суми, пр. Михайла Лушпи, буд. 2/2, визначено два замовника спірного об`єкта: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Нотехс", 40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Реміснича, 35-2, код ЄДРПОУ 31208663, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиторгсервіс ЛТД"; 
згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про власників квартир №№ 45, 49, 133 та нежитлових приміщень цокольного поверху (крім №№ 9, 10) відсутні;
матеріали справи не містять доказів того, що власником квартир №№ 45, 49, 133 та нежитлових приміщень цокольного поверху (крім №№ 9, 10) у спірний період з 01.06.2021 по 31.12.2024, за який заявлено до стягнення 158 665,73 грн. є саме відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Нотехс", а не Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумиторгсервіс ЛТД", або кожен із них з розмежуванням права власності на деякі об`єкти (квартири та нежитлові приміщення), або будь-яка інша особа (інвестор)
місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем того факту, що саме відповідач поєднав в собі правовий статус замовника, забудовника та інвестора будівництва та набув право власності на новозбудований об`єкт, а тому дійшов правильного висновку про відмову в позові.
Апелянт посилається на те, що на обґрунтування позовних вимог Позивачем додано по позовної заяви Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав щодо нежитлових приміщень № 411105060 від 03.02.2025 року та 411106545 від 03.02.2025 року (додатки №№ 17 та 18 до позовної заяви), з яких вбачається, що право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху № 9 та № 10 було зареєстровано за новими власниками на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав, укладених саме з Відповідачем як продавцем.
Дослідивши подані Інформаційні довідки, колегією суддів встановлено наступне.
Згідно Інформаційної довідки № 411105060 від 03.02.2025 (а.с.39-40), 03.12.2021 зареєстровано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Прометей-С» на групу нежитлових приміщень №9 , площею 73,9 кв.м. за адресою: Сумська обл., м.Суми, проспект Лушпи Михайла, будинок 2/2, приміщення 9, на підставі документів, поданих до реєстрації:
Додаткової угоди 1 від 02.12.2021, видавник ТОВ «ВКП «Нотех»/ТОВ «Прометей-С»
Договору купівлі-продажу майнових прав від 31.05.2018, видавник ТОВ «ВКП «Нотех»/ТОВ «Прометей-С»
Договору про інвестування у будівництво житла, серія та номер 144, виданий 31.05.2018, видавник ТОВ «ВКП «Нотех»/ТОВ «Прометей-С»
Акту прийому-передачі від 02.12.2021, видавник ТОВ «ВКП «Нотех»/ТОВ «Прометей-С».
Згідно Інформаційної довідки № 411106545 від 03.02.2025 (а.с.41-42), зареєстровано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Крокус Інжиніринг» на групу нежитлових приміщень №10 , площею 117,5 кв.м. за адресою: Сумська обл., м.Суми, проспект Лушпи Михайла, будинок 2/2, приміщення 10 , на підставі документів, поданих до реєстрації:
Договору купівлі-продажу майнових прав від 19.05.2020, видавник ТОВ «ВКП «Нотех»/ТОВ «Крокус Інжиніринг»
Довідки серія та номер 310 від 23.12.2021, видавник ТОВ «ВКП «Нотех».
З поданих інформаційних довідок вбачається, що ТОВ «Прометей-С» було інвестором у будівництво житла (нежитлове приміщення 9) згідно Договору про інвестування у будівництво житла, серія та номер 144, виданий 31.05.2018, а ТОВ «Крокус Інжиніринг»19.05.2020 придбало майнові права згідно договору (нежитлове приміщення 10) за спірною адресою.
Отже подані інформаційній довідки не доводять доводи позивача в частині реєстрації права власності за відповідачем на нежитлові приміщення 9 та 10 у спірний період, за який заявлено до стягнення певну частину грошових коштів зі всієї суми позовних вимог.
За результатом перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається, як на підставу позову, у зв`язку з чим судом правомірно відмовлено у задоволенні позову за необґрунтованістю.
При цьому доводи апелянта про незастосування судом норм матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин - ч.2 ст.331 та ч.1 ст.876 ЦК України, застосування судом Закону «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю, який не підлягав застосуванню до спірних правовідносин та визнання доведеними обставин існування ФФБ, що не підтверджується жодними доказами, незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню - ч.1 ст.655, ч.1-2 ст.656, ч.1 ст.658 ЦК України, ненадання правової оцінки доказам майнових прав відповідача на спірні приміщення і мотивів їх відхилення, ненадання судом правової оцінки доказам фактичного володіння відповідача спірним майном та мотивів їх відхилення, невідповідність висновків суду щодо результатів розгляду справи встановленим у справі обставинам, порушення прав інших співвласників багатоквартирного будинку на належне утримання спільного майна будинку внаслідок відмови у задоволенні позову, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, оскільки спростовуються матеріалами справи.
Щодо клопотання апелянта (позивача)поданого суду апеляційної інстанції 02.03.2026 (документ сформовано в системі «Електронний суд») про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиторгсервіс ЛТД» (код ЄДРПОУ 14018133), колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Слід зазначити, що метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини.
Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.
Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частина 4 статті 50 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи відсутність правових підстав для залучення третьою особою у справі на стадії апеляційного провадження Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумиторгсервіс ЛТД», колегія суддів відмовляє позивачу (апелянту) у задоволенні його клопотання з підстав необґрунтованості.
Відтак, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах. 
Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.
Колегія суддів також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
У справі, що розглядається, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. 
Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛУШПИ 2/2» на рішення Господарського суду Сумської області від 08.01.2026 у справі №920/614/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Сумської області від 08.01.2026 у справі №920/614/25 залишити без змін.
3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛУШПИ 2/2».
3. Матеріали справи №920/614/25 повернути до Господарського суду Сумської області. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка 

Судді О.Л. Бестаченко

Ю.А. Шаратов