УХВАЛА

20 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 495/5173/13 (4-с/495/3/24)
провадження № 61-15021ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови приватного виконавця Одеської області Крецула Вадима Андрійовича, заінтересована особа - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 
від 25 вересня 2024 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року, повний текст якої складено 10 листопада 2025 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги про скасування постанови приватного виконавця.

01 грудня 2025 року ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року 
та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2025 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано надати докази надсилання копії касаційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України та частини сьомої статті 43 ЦПК України, 
та уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, у якій уточнити вимоги її прохальної частини відповідно до вимог статті 409 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху 
ОСОБА_1 направив на адресу суду матеріали на усунення недоліків.

Разом з тим, при додатковій перевірці касаційної скарги вимогам статті 392 ЦПК України встановлено, що заявником до касаційної скарги не додано доказів 
її направлення приватному виконавцю Одеської області Крецулу В. А. 

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2026 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків та запропоновано направити на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, 
у якій уточнити вимоги її прохальної частини, з урахуванням вимог статті 409 ЦПК України, пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України та частини сьомої статті 43 ЦПК України, та докази її направлення приватному виконавцю Одеської області Крецулу В. А. та АТ КБ «ПриватБанк».

На виконання вимог ухвали суду, ОСОБА_1 направив на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи та докази направлення приватному виконавцю Одеської області 
Крецулу В. А.

Розглядаючи матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, суд приходить 
до висновку, що ОСОБА_1 вони усунуті частково, виходячи з такого.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду 
в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви 
про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета 
або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

ОСОБА_1 до уточненої редакції касаційної скарги додав ксерокопію чеку 
та конверта про надсилання кореспонденції приватному виконавцю Одеської області Крецулу В. А.

Разом з тим, до цих документів не додав опис вкладення, що у свою чергу позбавляє суд встановити, яку саме кореспонденцію було направлено приватному виконавцю Одеської області Крецулу В. А. та чи стосується вона касаційної скарги у цій справі.

Крім того, заявником не виконані вимоги ухвали суду в частині приведення прохальної частини касаційної скарги у відповідність вимогам статті 409 ЦПК України, оскільки прохальна частина повторної уточненої редакції касаційної скарги є такою самою як прохальна частина уточненої редакції касаційної скарги 
від 29 грудня 2025 року, сформованої в підсистемі «Електронний суд». 

За таких обставин Верховний Суд виснує, що заявником усунуто частково вимоги ухвал Верховного Суду від 17 грудня 2025 року та від 26 лютого 2026 року.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги 
у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 20 квітня 2026 року, недоліки касаційної скарги усунуто частково, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року 
та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року у справі 
за скаргою ОСОБА_1 про скасування постанови приватного виконавця Одеської області Крецула Вадима Андрійовича, заінтересована особа - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк