Справа № 405/1856/25
Провадження №2/405/532/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі: 
головуючого-судді - Іванової Л.А.
при секретарі - Тарасенко Р.П., Нетесі С.М., Гордуза О.Ю. 
за участю учасників справи:
позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу №405/1856/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки і піклування Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41) про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому (позові) просить позбавити відповідача ОСОБА_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування позову позивач зазначила, що в період з 01.03.2003 року по 06.12.2017 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_3 . Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.06.2016 року їх з відповідачем шлюб було розірвано. Крім того, зазначеним рішенням було стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, з 23.03.2016 року і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а починаючи з 23 липня 2021 року в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Зазначила, що відповідач ОСОБА_2 , проживаючи окремо з 2016 року, не цікавився життям дітей, не приїздив до них, не телефонує і не спілкується, не надає ні матеріальної, ні моральної допомоги. Не зважаючи, що син вже повнолітній, відповідач не підтримує відносини ні з ним, ні з донькою, більш того відповідач взагалі забув, що в нього є донька, яку потрібно виховувати та навчати, приймати участь в її житті, дбати про стан здоров`я та розвиток її особистості. 
Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, вважає, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_7 лише формально, а тому, з метою захисту інтересів неповнолітньої доньки, та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, вона звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. 
Крім того, зазначеною ухвалою суду від 25 квітня 2025 року зобов`язано орган опіки і піклування Кропивницької міської ради подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору у цивільній справі № 405/1856/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки і піклування Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав.
При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького.
На виконання вимог зазначеної ухвали суду від 25 квітня 2025 року органом опіки і піклування Кропивницької міської ради подано до суду висновок органу опіки та піклування Кропивницької міської ради від 08 липня 2025 року за №4933/19 та рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 20 серпня 2025 року № 835 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав». 
Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом, як шляхом направлення судової повістки про виклик за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме: АДРЕСА_2 , а також шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.
Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: органом опіки і піклування Кропивницької міської ради в судове засідання подано клопотання, яке зареєстроване судом 22 січня 2026 ромку за вх. № 2204 про розгляд справи без участі представника органу опіки і піклування Кропивницької міської ради, та про підтримання висновку органу опіки та піклування. 
Заслухавши позивача ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_8 , дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 2286 та Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . Батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - ОСОБА_2 , в графі «мати» - ОСОБА_9 , які (батьки дитини) з 01 березня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2017 року (справа № 405/6153/17) шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда 01 березня 2003 року, а/з № 126 між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано. 
Крім того, заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2016 року (справа № 405/2532/16-ц), яке набрало законної сили 24 червня 2016 року, стягнуто аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Кіровоград, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_9 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 23 березня 2016 року і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а починаючи з 23 липня 2021 року в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
На виконання зазначеного рішення 07.03.2017 року видано виконавчий лист № 405/2532/16-ц 2/405/391/16, який в подальшому було пред`явлено позивачем до примусового виконання до органу ДВС.
Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, виданої Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 25.03.2025 року за № 14463/33.17-27/9, станом на 28.02.2025 року заборгованість по виконавчому провадженню № 53543812 з примусового виконання виконавчого листа № 405/2532/16-ц, 2/405/391/16, який видано 07.03.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, становить 294 775,50 грн. 
Зазначений розмір заборгованості по аліментам також підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, сформований державним виконавцем Желовніковою Ю.А. 24.03.2025 року.
Крім того, постановою старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Желовніковою Ю.А. від 25.03.2025 року (ВП № 53543812) у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, накладено на боржника ОСОБА_2 штраф на користь стягувача ОСОБА_1 у розмірі 20 % суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 7299.20 грн.
Як вбачається з характеристики КЗ «Подільська гімназія Кропивницької міської ради» від 21.03.2025 року, за підписами в.о. директора закладу Т.Садовенко та класного керівника Т.Нікуліної ОСОБА_10 навчається у гімназії з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе ученицею, яка має достатній та середній рівні навчальних досягнень. Навчається в повну міру своїх можливостей. Більшу зацікавленість викликають предмети гуманітарного циклу. З однокласниками має добрі стосунки. Спокійна, неконфліктна, врівноважена. У спілкуванні з людьми проявляє доброзичливість, розуміння. Фізично розвинена, займається спортом. Дівчинка виховується у неповній сім`ї. Мама, ОСОБА_11 , систематично цікавиться її навчальними досягненнями, відвідує батьківські збори та підтримує телефонний зв`язок із класним керівником. Батько, ОСОБА_2 , із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходив.
Відповідно до характеристики з місця проживання від 17 березня 2025 року за підписами сусідів, підписи яких засвідчено начальником КП «ЖЕО № 4» ОСОБА_12 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.09.1999 року. За цей час вона зарекомендувала себе як відповідальна, працьовита та доброзичлива людина. Скарг від сусідів не надходило. У сім`ї ОСОБА_1 панує атмосфера взаєморозуміння та добра. Проживає з сім`єю: матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та двома дітьми: сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . 
Крім того, згідно з службовою характеристикою старшого солдата ОСОБА_1 , яка займає посаду бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_3 від 17 березня 2025 року, за час проходження служби на займаній посаді зарекомендувала себе виключно як грамотний, дисциплінований, спокійний, витриманий та працелюбний військовослужбовець. До виконання службових обов`язків відноситься сумлінно, з високою відповідальністю. 
Окрім того, допитана в судовому засіданні за клопотанням позивача в якості свідка ОСОБА_8 пояснила суду, що відповідач ОСОБА_2 є її сином, який перебував у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 , від якого у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 . Їй (свідку) також відомо, що шлюб було розірвано та приблизно у 2015 - 2016 роках її син виїхав до Москви, де проживає і по теперішній час, а діти перебувають з позивачем. Зазначила, що з моменту виїзду її сина за кордон, в Україну він не приїжджав, та більш того, років 2-3 вони взагалі не спілкувалися, а коли почалася війна (в лютому, 2022 року), він лише зателефонував. Також зазначила, що зі сторони позивача відповідачу не чиняться перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 08.07.2025 року № 4933/19, який затверджено рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 835 від 20.08.2025 року та який підтримано представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради та за яким, встановлено, що батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у свідоцтві про народження записані ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.06.2016 року стягнуто аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання дитини ОСОБА_7 . Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.12.2017 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано. ОСОБА_9 змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_14 ». ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Мати з дитиною зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . З матеріалів позовної заяви вбачається, що батько ОСОБА_2 з 2016 року не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з нею. Відповідно до характеристики комунального закладу «Подільська гімназія Кропивницької міської ради» від 21.03.2025 б/н на ученицю 9-Б ОСОБА_15 , батько ОСОБА_2 з дитиною не спілкується, участі у її вихованні не бере, успішністю доньки у навчанні не цікавиться. Згідно з довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.03.2025 № 14463/33.17-27/9, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 28.02.2025 складає 294 775, 5 грн. Дитина ОСОБА_10 повідомила, що батько ОСОБА_2 з нею не спілкується, не цікавиться її навчанням, не вітає з днями народження. Вона його не пам`ятає. Останній раз вона його бачила в 2016 році. Проти позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав не заперечує. ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується направленою на адресу Управління заявою від 26.06.2025. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись найкращими інтересами дитини, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.
Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. 
До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.
При цьому, позивач ОСОБА_1 в порядку ст. 165 СК України має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, оскільки неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживає разом з нею.
Як на правову підставу для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , позивач ОСОБА_1 посилалася на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).
Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, самоухилився від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям, не піклується її здоров`ям, розвитком дитини, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в свою чергу, вона (позивач) не перешкоджала відповідачу у його спілкуванні з донькою, а так само прийняття останнім участі у вихованні дитини, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до своєї неповнолітньої доньки.
З огляду на викладене вище, зазначені позивачем підстави позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.
Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Так на виконання зазначених положень Сімейного кодексу України, в судовому засіданні була заслухана думка неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка повідомила суду наступне, і, зокрема, що вона з 2025 році навчається у «Ліцей природничих наук» м. Кропивницького у 10-му класі. Її батьками є батько ОСОБА_16 та мати ОСОБА_1 та вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 з мамою ОСОБА_1 та бабусею, з батьком ОСОБА_2 не спілкується, батько виїхав з України дуже давно, років десять тому назад, та останній раз вона його бачила, ще як відвідувала дитячий садок. Всім необхідним її забезпечує мама, яка також займається її вихованням, навчанням та розвитком. Зазначила, що батьки тривалий час не проживають разом, розлучилися, і батька в її житті не має, він не приймає участі в її житті, та не допомагає матеріально, не цікавиться її успіхами. Також зазначила, що лише іноді, останні два роки батько лише вітає її через застосунок «Whatsap» з днем народження. 
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. 
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. 
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
Відповідач ОСОБА_2 не виявив бажання приймати участь в судовому засіданні при вирішенні судом питання про позбавлення його (відповідача) батьківських прав, а так само не повідомляв суд про поважність причин неявки в судове засідання та у будь-який спосіб не оскаржив заяву про позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки.
Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, можливості спілкування з сином, бачити його, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за умови зміни своєї поведінки.
З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, при цьому судом не встановлено наявності у відповідача тяжких захворювань або наявності інших незалежних від нього причин, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод йому (відповідачу) у спілкуванні з донькою, оскільки такі під час судового розгляду справи судом також не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у вихованні дитини та належного виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення останнього батьківських прав відносно дитини. 
Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги, яка відповідачем у вигляді сплати аліментів на утримання доньки також не надається, вони включають в себе також і батьківську турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з донькою.
З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги насамперед інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та відповідно є такими, що підлягають задоволенню та позбавленню відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл між сторонами судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки і піклування Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова