РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2026 року 	м. Рівне	№460/1022/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 
до	Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області 	
 	про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,	
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі по тексту – відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виключенні квартири АДРЕСА_1 з числа службових, оформленої листом від 01.12.2025 №62 05-5811/62 28/10;
визнати протиправною бездіяльність відповідача що полягає у не вчиненні дій з підготовки та направлення клопотання про виключення з службового житла квартири АДРЕСА_1 ,що надана позивачу;
зобов`язати відповідача розглянути заяву від 13.11.2025 про виключення з числа службової квартири АДРЕСА_1 та прийняти рішення про направлення клопотання до органу місцевого самоврядування про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 .
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 01.09.1993 по 27.09.2017 безперервно проходив службу у Головному управлінні Державної служби України надзвичайних ситуацій у Рівненській області. Під час несення служби 02.11.2002 позивачу, як молодому спеціалісту, була надана однокімнатна квартира в відомчому будинку ПДПЧ -2, за адресою АДРЕСА_2 . З 2002 року по даний час позивач разом з сім`єю проживає в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому, ні за позивачем, ні за членами його сім`ї не зареєстровано право на будь-яке інше житло. У зв`язку з визнанням Центральною лікарсько-експертною комісією ДСНС України його непридатним до проходження служби, наказом № 250 від 27.09.2017 позивача звільнено зі служби цивільного захисту у відставку. З 22.11.2017 позивачу призначено пенсію за вислугу років довічно. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.10.2017, має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів служби цивільного захисту. Зважаючи на той факт, що вислуга років позивача на службі становить 26 років і звільнений він зі служби за станом здоров`я, 13.11.2025 він звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області із заявою, в якій просив порушити клопотання перед органом місцевого самоврядування про зняття статусу службової з квартири АДРЕСА_1 , з метою отримання її у подальшому у приватну власність. Проте, листом від 01.12.2025 № 62 05-5811/62 28/10 відповідачем повідомлено позивачу, що «проживання осіб, які припинили проходження служби в органах ДСНС у службових жилих приміщеннях, не є правовою підставою для виключення таких приміщень із числа службових.». Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом та просить його задовольнити повністю.
Ухвалою суду від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення відповідач зазначає, що позивачу у зв`язку із службовою необхідністю була надана у службове користування службова квартира за адресою АДРЕСА_2 . Відповідач вказує, що позивачем на підтвердження його права проживання надана лише Виписка із протоколу №3/17 засідання житлово-побутової комісії від 05.11.2002, що не є підставою для проживання в службовому житлі. Зазначає, що не може клопотати перед виконкомом про виключення квартири із числа службових для забезпечення постійним житлом позивача шляхом її подальшої приватизації зазначає, так як у нього відсутні правові підстави для вчинення таких дій, позаяк згідно із частиною 1 статті 5 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" головним суб`єктом, який здійснює від імені держави управління державними об`єктами, є Кабінет Міністрів України, який є суб`єктом управління, що визначає об`єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об`єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб`єктам управління, визначеним цим Законом. Рішення «про виключення із числа службової квартири за адресою: АДРЕСА_2 для забезпечення ОСОБА_2 постійним житлом», є не можливе та суперечить принципу черговості, визначеному ст. 43 ЖК України, та відповідно порушить конституційні права громадян, визначені ст. 24, 46 Конституції України, що перебувають у черзі перед позивачем. Відповідач вказує, що станом на 09.02.2026 позивач перебуває на квартирному обліку: у загальній черзі за номером 24, у першочерговій за номером 10, а у позачерговій відсутній. На підставі вищенаведеного, відповідач діяв в межах повноважень, в спосіб передбачений законами та Конституцією України. За наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Матеріалами справи стверджується, що з 01.09.1993 по 28.09.2017 ОСОБА_1 безперервно проходив службу у Головному управлінні Державної служби України надзвичайних ситуацій у Рівненській області.
05.11.2002 позивачу надана однокімнатна квартира в відомчому будинку ПДПЧ - 2, за адресою АДРЕСА_2 , що стверджується випискою із протоколу від 05.11.2022 №3/17 засідання житлово-побутової комісії ПДПЧ – 2 ВПБ УМВС України в Рівненській області.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №390948551 від 14.08.2024, власником будинку АДРЕСА_3 є держава, орган державної влади Державна служба України з надзвичайних ситуацій.
З 2002 року по даний час позивач разом з сім`єю проживає в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому, ні за позивачем, ні за членами його сім`ї (дружина – ОСОБА_3 , син – ОСОБА_4 ) не зареєстровано право на будь-яке інше житло. 
У зв`язку з визнанням Центральною лікарсько-експертною комісією ДСНС України його непридатним до проходження служби, наказом № 250 від 27.09.2017 позивача звільнено зі служби цивільного захисту у відставку з правом носіння форменого одягу, припинено контракт за пунктом 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 та виключено з кадрів ДСНС України, знято з усіх видів забезпечення. 
Згідно цього наказу, вислуга років позивача станом на 27.09.2017 складає 26 років 00 місяців 08 днів.
З 22.11.2017 позивачу призначено пенсію за вислугу років довічно. 
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 10.10.2017, позивач має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів служби цивільного захисту. 
13.11.2025 позивач звернувся до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області із заявою, в якій просив порушити клопотання перед органом місцевого самоврядування про зняття статусу службової з квартири АДРЕСА_1 , з метою отримання її у подальшому у приватну власність.
Листом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області від 01.12.2025 № 62 05-5811/62 28/10 повідомлено позивача, що ордер на квартиру АДРЕСА_1 не видавався, рішення керівництва про надання даного службового приміщення відсутнє, договір найму службового житла не укладався. Таким чином, правових підстав для проживання позивача у службовому житлі не встановлено. Окрім того, вказано, що проживання осіб, які припинили проходження служби в органах ДСНС у службових жилих приміщеннях, не є правовою підставою для виключення таких приміщень із числа службових.
Вважаючи, такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” №2482-ХІІ від 19.06.1992 (далі – Закон №2482-ХІІ) не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. 
Відповідно до частини першої статті 118 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” № 2011-XII від 20.12.1991 (далі – Закон №2011-ХІІ), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до пункту 1 статті 12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців житлом або за їхнім бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання житло відповідно до цього Закону та інших законів України.
Військовослужбовці відповідно до законодавства можуть скористатися державною підтримкою для реалізації права на житло незалежно від рівня доходу.
Військовослужбовцям, які мають вислугу в календарному обчисленні 20 років і більше, а також особам, звільненим з військової служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату або проведенням інших організаційних заходів, та членам їх сімей, членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, безоплатно надається у власність житло (у тому числі житло, яке вони займають у будинках державного житлового фонду або житлового фонду територіальних громад, якщо таке житло придбане або збудоване за рахунок коштів державного бюджету та передане у комунальну власність) або за їхнім бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання житло за рахунок коштів державного бюджету.
Згідно з частиною другою статті 121 ЖК України, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.
Приписами частини першої статті 122 ЖК України, передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.
Відповідно до частини першої статті 123 ЖК України порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.
Положеннями статті 125 ЖК України передбачено, що осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла без надання іншого жилого приміщення.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок № 1081), а саме його пунктом 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Отже, Порядком № 1081 на даний момент визначено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а саме: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
У пункті 11 Порядку № 1081 встановлено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Положеннями частин 1-5 статті 119 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та члени їхніх сімей забезпечуються житлом за рахунок коштів державного бюджету.
Держава забезпечує осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та членів їхніх сімей, які проживають разом з ними, житлом або грошовою компенсацією за належне їм для отримання житло на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених житловим законодавством, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Житло або грошова компенсація за належне для отримання житло надається таким особам один раз протягом усього часу проходження служби.
Особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту житло надається безоплатно з державного житлового фонду або житлового фонду територіальної громади, якщо таке житло придбане або збудоване за рахунок коштів державного бюджету та передане у комунальну власність.
До одержання житла особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту надається житлове приміщення в гуртожитку або службове житло в порядку і на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності в органу чи підрозділу цивільного захисту вільних житлових приміщень у гуртожитку чи вільного службового житла такий орган чи підрозділ виплачує за рахунок коштів державного бюджету особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за їхнім бажанням грошову компенсацію за піднайом (найм, оренду) житла в порядку, розмірі та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Звільнення осіб рядового чи начальницького складу із служби цивільного захисту (крім осіб, які мають вислугу на службі 20 років і більше та звільнені із служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату або проведенням інших організаційних заходів, осіб, які стали особами з інвалідністю I чи II групи, та членів їхніх сімей, а також членів сімей осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які загинули (померли) або пропали безвісти під час виконання службових обов`язків) є підставою для припинення права користування службовим житлом та виселення відповідно до законодавства.
Порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними визначено в Положенні про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 04.02.1988 №37 (далі - Положення № 37).
Відповідно до пункту 2 Положення № 37, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця). Підприємства, установи, організації мають використовувати службові жилі приміщення за їх цільовим призначенням.
В пункті 3 Положення № 37 визначено, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення. 
Так, у справі, яка розглядається, судом встановлено, що позивач має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років, звільнений зі служби цивільного захисту за станом здоров`я, постійного житла не отримав.
05.11.2002 позивачу надана однокімнатна квартира в відомчому будинку ПДПЧ - 2, за адресою АДРЕСА_2 , що стверджується випискою із протоколу від 05.11.2022 №3/17 засідання житлово-побутової комісії ПДПЧ – 2 ВПБ УМВС України в Рівненській області.
Позивачем не надано суду ордеру на вселення в квартиру. Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що 14.11.2002 позивач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 та проживає в ній.
З 2002 року по даний час позивач разом з сім`єю проживає в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому, ні за позивачем, ні за членами його сім`ї (дружина – ОСОБА_3 , син – ОСОБА_4 ) не зареєстровано право на будь-яке інше житло. 
Наказом ДСНС України 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу ДСНС 06.11.2025 №1404) затверджено Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - Положення №3).
Згідно з пунктом 1 Положення №3 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (скорочена назва– ГУ ДСНС України в Рівненській області) (далі – Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Рівненській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб. 
Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства внутрішніх справ України, дорученнями Міністра внутрішніх справ України, наказами та дорученнями ДСНС, актами Рівненської обласної державної адміністрації та Рівненської обласної ради, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням. 
Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 05.02.1999 № 38 затверджено “Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України” (далі – Положення №38).
Згідно з пунктами 2.1 та 2.2 Положення №38 особи рядового та начальницького складу МНС України (працівники), які потребують поліпшення житлових умов згідно з чинним житловим законодавством, мають право бути прийнятими на квартирний облік та одержати в користування житлове приміщення (окрему квартиру на сім`ю) відповідно до чинного законодавства. 
Особи рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту МНС України (працівники) беруться на квартирний облік за рішенням житлової комісії органу (підрозділу) цивільного захисту МНС України, затвердженим командиром органу (підрозділу) цивільного захисту МНС України. На засіданні комісії має право бути присутньою особа рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту МНС України (працівник), щодо якого вирішується питання взяття на квартирний облік. 
Пунктом 2.5. Положення ;38 визначено, що відповідно до частини 3 статті 58 Закону України "Про правові засади цивільного захисту" особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту МНС України до одержання житлового приміщення для постійного проживання надаються службові житлові приміщення або житлова площа в гуртожитку. У разі відсутності в органів і підрозділів цивільного захисту МНС такого житла відповідний орган чи підрозділ цивільного захисту МНС тимчасово орендує житло для забезпечення ним осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту МНС або за бажанням цих осіб виплачує їм грошову компенсацію за піднайом (найом, оренду) житлового приміщення в порядку, розмірі та на умовах, які визначаються Кабінетом Міністрів України. 
Згідно з пунктом 4.1 Положення №38 особи рядового та начальницького складу МНС України, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з служби цивільного захисту МНС України у відставку за віком чи в запас за станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів можуть залишатися на квартирному обліку до отримання житла при органах (підрозділах) цивільного захисту МНС України. 
Відповідач не заперечує, що ОСОБА_1 у зв`язку із службовою необхідністю була надана у службове користування службова квартира за адресою АДРЕСА_2 . 
Приписами пункту 6 Положення № 37 передбачено, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.
Зі змісту викладеного встановлено, що вирішення питання про виключення житлового приміщення із числа службових можливо лише при наявності клопотання підприємства, установи, організації, яке використовує вказане житлове приміщення як службове.
При цьому підставами для виключення квартири з числа службових є: відсутність потреби у подальшому використанні житла як службового; виключення у встановленому порядку житла з числа службових.
Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.09.2025 у справі № 193/566/22.
Отже подання клопотання про виключення житла з числа службового є не обов`язком ДСНС, а правом, яке може бути реалізовано, якщо відпала потреба в його використанні як службового.
Тобто, прийняття рішення про подання клопотання про виключення квартири зі складу службових відноситься до дискреційних повноважень відповідача, що передбачає йому визначену законодавчими положеннями свободу розсуду при виборі одного із можливих управлінських рішень.
Доказів з приводу того, що відпала потреба у Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області у використанні службової квартири АДРЕСА_1 до суду не надано, також зазначене не встановлено з досліджених матеріалів справи. 
Окрім того у відзиві відповідач заперечує, що у нього відпала потреба у використанні вказаної службової квартири.
Отже виключення жилого приміщення з числа службових здійснюється на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної ради, а чинним законодавством не передбачено, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області уповноважене приймати рішення про виключення квартир із числа службових.
Відповідно до статті 43 ЖК України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством України окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.
До суду відповідачем надано списки осіб, які перебувають на квартирному обліку в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області станом на 01.01.2026. 
З досліджених списків встановлено, що ОСОБА_1 станом на 01.01.2026 перебуває на квартирному обліку в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області у загальній черзі за номером 24, у першочерговій за номером 10, а у позачерговій відсутній.
Також суд звертає увагу, що право позивача на житло не порушено, оскільки його не позбавляють можливості проживати у житловому приміщенні та користуватися ним, не ставиться питання і про виселення позивача з квартири АДРЕСА_1 .
Решта доводів та аргументів учасників справи не впливають на правильність вирішення даного спору у цій справі, тому судом не розглядаються.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За встановлених в ході розгляду справи обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та непідтверджені належними і допустимими доказами, тому позовна заява задоволенню не належить.
Правові підстави для відшкодування судових витрат у порядку статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання дій, бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (вул. Гетьмана Полуботка, буд. 37,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 38610634) 
Повний текст рішення складений 06.04.2026.

Суддя       Олег ГРЕСЬКО