РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
12 лютого 2026 р.  Справа № 120/11861/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання повторно розглянути заяву від 20.06.2025 та вжити заходів щодо виплати одноразової грошової допомоги після загибелі брата, як особі, зазначеній в особистому розпорядженні, на випадок загибелі, в порядку та розмірах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є рідною сестрою загиблого військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув під час виконання бойового завдання. Так, позивач наголошує, що є єдиною рідною людиною для брата, тому 20.12.2024 останній написав їй повідомлення з проханням уточнити та надати свої особисті дані, та пояснив, що це необхідно для складання важливого документа. На думку позивача, таким документом є особисте розпорядження. В січні 2025 та 20.06.2025 (повторно) позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про виплату одноразової допомоги, у зв`язку із загибеллю брата. Листом від 25.06.2025 відповідач повідомив, що з військової частини НОМЕР_1 надійшла додаткова відповідь, у якій вказано, що особисте розпорядження на випадок загибелі (смерті) не складалось, тому їй було відмовлено в одержанні одноразової грошової допомоги.
Ухвалою від 28.08.2025 позовну заяву залишено без руху.
11.09.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою від 15.09.2025 у даній справі відкрито провадження та вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
29.09.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник заперечив проти задоволення позову та зазначив, що заява позивача від 20.06.2025 була розглянута посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 в термін, визначений законодавством, та заявнику надана відповідь за вих. №4911 від 25.06.2025. Звернув увагу, що в заяві позивач зазначає, що з її слів, начебто її брат склав особисте розпорядження, на випадок його загибелі про виплату одноразової грошової допомоги особам за його вибором. Однак, згідно листа командира військової частини НОМЕР_1 за вих.№6969 від 06.06.2025 зазначено, що особисте розпорядження на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги не складалося та не реєструвалося (копія відповіді командира військової частини НОМЕР_1 додається). В той же час, з метою подання документів на призначення та виплати одноразової грошової допомоги згідно Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 членам сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та загинув 30 грудня 2024 року неодноразово надсилалиcя запити до військової частини НОМЕР_1 (копії відповідей надаються). Одночасно, після надання відповіді на заяву від 20.06.2025 року позивач 03 липня 2025 року написала заяву на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про призначення їй грошового забезпечення, включаючи додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168, а також щодо грошової допомоги на оздоровлення за 2025 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, компенсацію за невикористані дні основної (додаткової) відпустки, право на які мав колишній військовослужбовець (копія додається). Ця заява була надіслана одночасно з іншими документами командиру військової частини за вих. №1995/2723 від 07.07.2025 року.
В позовній заяві позивач зазначає, що в січні 2025 року подала на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її брата військовослужбовця, однак ця заява була подана на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 та надіслана командиру військової частини .
Отже, згідно інформації, отриманої від військової частини НОМЕР_1 за вих. №6969 від 06.06.2025 року особисте розпорядження солдатом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги не складалося та не реєструвалося. Заява позивача від 20.06.2025 року була розглянута посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 в термін, визначений законодавством, та заявнику надана відповідь за вих. №4911 від 25.06.2025 року з відповідними роз`ясненнями, тому у відповідача відсутні підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі загибелі.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання. 
20.06.2025 позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю рідного брата, як військовослужбовця під час виконання бойового завдання. 
25.06.2025 відповідач листом повідомив позивача, що з військової частини НОМЕР_1 отримано відповідь, відповідно до якої особисте розпорядження на випадок загибелі (смерті) ОСОБА_2 не складалось та не реєструвалось. Згідно із частинами першою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача позивач звернулась до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.
Соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей регулюється Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Частиною 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Військовослужбовець, військовозобов`язаний або резервіст, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, має право скласти в письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження). Справжність підпису військовослужбовця Збройних Сил України, військовозобов`язаного, резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, на особистому розпорядженні засвідчує командир військової частини або нотаріус. Оригінал особистого розпорядження зберігається у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації місця проживання або за місцем призову (прийняття) на військову службу такої особи, якщо такий призов (прийняття) на військову службу здійснювався (здійснювалося) не за місцем реєстрації місця проживання військовозобов`язаного або резервіста. У разі складання особистого розпорядження військовослужбовцем Служби безпеки України, іншого органу або військового формування, крім Збройних Сил України, зазначених у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону, справжність підпису на особистому розпорядженні засвідчує командир/керівник підрозділу органу (служби, військового формування) або нотаріус. Оригінал особистого розпорядження зберігається в особовій справі військовослужбовця Служби безпеки України, іншого органу або військового формування, зазначених у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону. Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі визначаються Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 "Про затвердження Порядку та строків передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі" оригінали особистих розпоряджень передаються військовослужбовцем, військовозобов`язаним або резервістом командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) в день засвідчення на них справжності підпису або у 30-денний строк з дня засвідчення підпису (у разі засвідчення справжності підпису на таких розпорядженнях нотаріусом), про що робиться відповідний запис на копіях особистих розпоряджень. Копії особистих розпоряджень зберігаються у військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Частиною 2 статті 16-1 №2011-ХІІ встановлено, що за наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.
Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.
Частиною 3 статті 16-1 №2011-ХІІ встановлено, що у разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.
Частина 4 статті 16-1 №2011-ХІІ зазначає, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:
діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;
вдова (вдівець);
батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);
внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;
інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (частина 4 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ).
Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, у тому числі під час перебування у полоні (крім військовослужбовців, які добровільно здалися у полон), становить 15 мільйонів гривень.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст), визначає "Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затверджений постановою КМ України від 25 грудня 2013 №975.
Відповідно до пунктів 3 та 4 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
Пунктом 10 даного Порядку визначено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів, заяву та відповідний пакет документів.
Згідно п. 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.
Так, у відповідності до вищезазначених норм чинного законодавства, аналіз яких свідчить, що рідна сестра не має права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, натомість єдиної підставою для отримання такої допомоги може бути особисте розпорядження, на користь якої таке складене та у якому зазначено розмір частки такої допомоги у відсотках.
Отже спірним у межах даних правовідносин є наявність особистого розпорядження рідного брата позивачки ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання.
Як зазначає позивач у позовній заяві, 20.12.2024 брат написав їй особисто по мобільному додатку "Вайбер" повідомлення, у якому уточняв її особисті дані для складання важливого документа, оскільки сестра - єдина рідна людина.
Так, на думку позивачки, ці дані брату були необхідні для складання особистого розпорядження.
Тому, після загибелі брата, позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), на яку листом надано відповідь, що військової частини НОМЕР_1 отримано відповідь, відповідно до якої особисте розпорядження на випадок загибелі (смерті) ОСОБА_2 не складалось та не реєструвалось.
Як доказ, що братом позивача ОСОБА_2 складено особисте розпорядження, позивачем надано скриншот з мобільного додатку вайбер з мобільного телефону позивача, на якому наявна переписка з її рідним братом.
Надаючи оцінку відповідному доказу на предмет належності, допустимості та достатності, суд зауважує, що у наданому скриншоті з переписки позивачки та її рідного брата не вбачається повідомлення, що останнім складено на її користь особисте розпорядження.
Відтак, на думку суду припущення позивачки не можуть свідчити про наявність такого.
Водночас, надаючи оцінку доказам, наданим відповідачем, суд враховує, що листом від 06.06.2025 за вих. № 6969 Військова частина НОМЕР_1 підтвердила, що особисте розпорядження на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги не складалося та не реєструвалося. 
Принагідно слід зазначити і те, що можливо ОСОБА_2 і мав намір скласти особисте розпорядження на випадок загибелі, тому з цією метою 20.12.2024 уточняв особисті дані рідної сестри, як єдиної рідної людини, однак останній ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув під час виконання бойового завдання, відтак таке особисте розпорядження могло і не складатись.
Як зазначалось судом вище відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2024 № 550 копії особистих розпоряджень зберігаються у військовослужбовців, відтак на думку суду, у разі його складання останній мав би повідомити про наявність такого позивача.
Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що позивачем не доведено, що її рідним братом складалось особисте розпорядження на випадок загибелі, у якому зазначив таку, як особу, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), відтак позовні вимоги вважає необґрунтованими. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Рішення суду складено 12.02.2026.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна