Справа № 127/2914/26 
Провадження № 33/801/310/2026
Категорія: 225 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
23 березня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Федишена Романа Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КпАП України, 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , - 
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з конфіскацією предметів торгівлі: тютюн «Вірджинія» в кількості 1 п., вагою 160 г; тютюн «Берлі» в кількості 1 п., вагою 1070 г; тютюн «Даві Доф» в кількості 1 п., вагою 320 г; тютюн «Вірджинія Голд» в кількості 1 п., вагою 865 г; тютюн «Кемел» в кількості 1 п., вагою 455 г; тютюн «Вірджинія Преміум» в кількості 1 п., вагою 140 г; тютюн «Кептун» в кількості 1 п., вагою 510 г; тютюн «Гавана» в кількості 1 п., вагою 870 г; тютюн «Мальборо» в кількості 1 мішок, вагою 4 200 г; тютюн «Мальборо» в кількості 1 ящик, вагою 7 800 г; тютюн «Берлі» в кількості 1 ящик, вагою 11 800 г; тютюн «Верджинія» в кількості 1 ящик, вагою 18 645 г; тютюн «Голд» в кількості 1 ящик, вагою 12 345 г. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 25.01.2026 о 11:50 год. по вул. Пирогова, 49, на ринку «Урожай», здійснював провадження господарської діяльності, а саме здійснював реалізацію тютюну без відповідних дозвільних документів, відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024, а саме роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах забороняється.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Федишен Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом не з`ясовано усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, й перекладено обов`язок з доведення таких обставин на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зокрема, суд погодився із твердженням особи, яка склала протокол в частині того, що ОСОБА_1 нібито здійснював торгівлю сировиною тютюну, тоді як ОСОБА_1 як в поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення, так і в суді стверджував, що торгував готовим тютюновим виробом – махоркою. Посилання суду першої інстанції та не, що така торгівля допускається лише в фабричному пакуванні та з марками акцизного збору виходять за межі пред`явленого ОСОБА_1 порушення, так як він не притягується до відповідальності за порушення статті 156 КпАП України. Апелянт вказує на те, що по справі відсутні об`єктивні дані про те, що вилучена у ОСОБА_1 продукція є саме сировиною, торгівля якою заборонена, а не тютюновим виробом – махоркою, як про те стверджує апелянт. 
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисник – адвокат Федишен Р.В. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити. 
Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав. 
Відповідно до вимог статті 245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до вимог статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Суд першої інстанції поклав в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 164 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, пояснення самого ОСОБА_1 , довідку садового товариства, копії товарних чеків про придбання товарів, фото з місця події і акт добровільної видачі. 
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 145101 ОСОБА_1 25.01.2026 об 11-50 по вул. Пирогова, 49, на ринку «Урожай» здійснював провадження господарської діяльності, а саме здійснював реалізацію тютюну без відповідних дозвільних документів відповідно Закону України № 3817-ІХ від 18.06.2024 «Про державне регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів та сировини…», а саме ч. 2 ст. 23 цього Закону – роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною чи в наборах забороняється, у томі числі сушене листя, різаний тютюн, відходи тощо. 
Дії ОСОБА_1 особою, що склала адміністративний протокол, кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КпАП України, з чим погодився суд першої інстанції. 
Відповідно до частини 1 статті 164 КпАП України передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спиту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон № 3817) роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. 
Судом встановлено, що фізична особа – підприємець ОСОБА_1 має ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 02320320202500135, видану 11 липня 2025 року, користується реєстратором розрахункових операцій й має право здійснювати відповідну діяльність за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 49, що є місцезнаходженням ринку «Урожай», тобто ним виконано вимоги ч. 1 ст. 23 Закону № 3817.
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, з яким погодився суд першої інстанції у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він здійснював роздрібну торгівлю на території України тютюновою сировиною, що є забороненим. 
Згідно з пунктом 84 частини 1 статті 1 «Визначення термінів» Закону № 3817 тютюнова сировина – цілі рослини тютюну чи його листя у природному стані або у вигляді сушеного чи ферментованого листя, цілого чи з відділеною середньою жилою, обрізаного чи необрізаного, роздавленого чи розрубаного, що відносяться до товарної позиції 2401 згідно з УКТЗЕД (включаючи відходи листя тютюну, тютюновий пил), а також гомогенізований (відновлений), розширений та різаний тютюн, що відноситься до товарної позиції 2401 згідно з КТЗЕД, не готовий до куріння або не призначений для споживання/використання кінцевим споживачем. Тютюнова сировина може бути ферментованою або неферментованою. 
Заперечуючи проти протоколу ОСОБА_1 посилався на те, що він торгував не сировиною, а готовими до споживання тютюновими виробами – махоркою. 
Згідно з пунктом 85 частини 1 статті 1 Закону тютюнові вироби – сигарети з фільтром або без фільтра, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників, інші відмінні від рідин, що використовуються в електронних сигаретах, нікотиновмісні продукти, їх замінники для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання. 
Суд першої інстанції виходив із того, що здійснюючи продаж тютюну на підставі відповідних документів ОСОБА_1 відповідно до Закону № 3817 - ІХ мав би здійснювати його лише у встановленій упаковці з акцизними марками та за наявності ліцензії на роздрібну торгівлю, реалізація тютюнових виробів допускається виключно у фабричній упаковці з акцизними марками та медичними застереженнями. 
Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не було надано жодних документів про те, що тютюн придбаний законно, легально, крім того, жодним чином не було доведено походження даного товару, що є небезпечним для споживача, а також не доведено, що товар є тютюновою сировиною. Єдиним недоліком товаро-супровідних документів є відсутність печаток ФОПів, які їх видали. 
Суду першої інстанції не було зрозуміло, чи даний товар є тютюновим виробом, бо не має відповідного упакування чи акцизу, вбачається тільки, що тютюн фасований у пакетах, що більше підпадає під тютюнову сировину, продаж якої заборонено кінцевому споживачу, що і підтверджено рапортом працівників поліції. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке. 
Рапорт начальника СПОГ ВВГ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, старшого лейтенанта поліції Михайла Керізь не є доказом в розумінні статті 251 КпАП України, оскільки не містить будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Всупереч вимогам цієї статті рапорт містить не фактичні дані, а витяги (компіляцію) норм Закону, які на думку працівника поліції підлягають застосуванню при перевірці законності роздрібної торгівлі тютюновими виробами чи сировиною. 
Відповідно до частини 2 статті 251 КпАП України саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, покладається обов`язок щодо збирання доказів. 
Натомість суд першої інстанції переклав цей обов`язок на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказуючи, що саме він повинен довести, що вилучена у нього продукція є не тютюновою сировиною, а тютюновими виробами, має законне (легальне) походження, а також відповідає іншим встановленим вимогам щодо пакування, наявності акцизних марок, захисту прав споживачів. 
При цьому суд першої інстанції вийшов за межі обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення (торгівля тютюновою сировиною всупереч вимогам частини 2 статті 23 Закону № 3718- ІХ) й статті адміністративного закону, яка вміняється ОСОБА_1 (ч. 1 статті 164 КпАП України). 
По суті в межах провадження в цій справі ОСОБА_1 послідовно стверджував, що він продавав не тютюнову сировину, а готовий до вживання тютюновий виріб – махорку. 
Зазначені пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в установленому законом порядку не спростовані. 
Позаяк тютюнова сировина відноситься до товарної позиції 2401 згідно з УКТЗЕД єдиним допустимим доказом належності вилученої у ОСОБА_1 продукції до тютюнової сировини міг би бути висновок товарознавчої експертизи, яка по справі не проводилася.
Наявність печатки з 2017 року є виключно добровільним бажанням фізичної особи-підприємця, і її відсутність на виданих ним документах жодним чином не свідчить про їх недійсність. 
Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові суду першої інстанції не вказано норму Закону, відповідно до якої тютюнові вироби мають продаватися виключно у фабричній упаковці, з акцизними марками та медичними попередженнями, а продаж тютюну на розсип, поштучно або з відкритою тари суперечить вимогам законодавства (якого саме?).
Вимоги до маркування тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах дійсно передбачені статтею 65 Закону, проте порушення цієї статті ОСОБА_1 не вміняється, так само як йому не вміняється порушення статті 156 КпАП України – порушення правил торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, чи статті 156-1 КпАП України – порушення законодавства про захист прав споживачів в частині надання достовірної інформації про продукцію.
Натомість висновок суду першої інстанції про продаж ОСОБА_1 тютюнової сировини, що є забороненим відповідно до вимог частини 2 статті 23 Закону № 3718-ІХ, не підтверджується належними і допустимими доказами по справі. 
Отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, що передбачений ч. 1 ст. 164 КпАП України, а тому провадження в адміністративній справі щодо нього слід закрити, скасувавши постанову суду першої інстанції.
Керуючись статтями 247, 294 КпАП України, суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу захисника – адвоката Федишена Р.В. задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року скасувати, а провадження в справі № 127/2914/26 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КпАП України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України. 
Зобов`язати Вінницьке районне управління поліції ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_1 продукцію, вилучену згідно з протоколом ВБА № 145101 від 15.01.2026 і передану на зберігання управлінню відповідно до квитанції №3/2026 від 2.5.01.2026 на загальну суму 59 180 грн. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя       І.М. Стадник