ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

справа №380/23543/25 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ультраплекс» до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-
в с т а н о в и в:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ультраплекс» до Львівської митниці задоволено повністю:
Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2025/000428/1 від 06.10.2025 р. 
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ультраплекс" за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
02 лютого 2026 року представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення (вх. №8262), яким просить стягнути з відповідача на користь позивача 12000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
При вирішенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.3 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 6 ст.134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з п.1 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо.
Суд звертає увагу, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10.07.2024 у справі №340/1498/22, від 29.08.2024 у справі № 560/10132/21 та від 10.07.2024 у справі № 340/1498/22.
Крім того, у разі, наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу як це передбачено частиною сьомою ст.134 КАС України, однак, не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої ст.134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.
Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 23.07.2023 у справі №340/4492/22.
Також при визначенні суми відшкодування, то суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом встановлено, що 10 липня 2025 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «Магніт» укладено Договір №1007/2025-01 про надання правової допомоги. 
Згідно з пунктом 1.1 Договору, клієнт доручає, а АО приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. 
Сторонами було укладено Додаткову угоду №3 від 02.10.2025 до Договору про надання правової допомоги №1007/2025-01 від 10.07.2025 року, яка визначає надання правової допомоги, а саме: «в разі відмови у визнанні митної вартості товарів заявленої під митне оформлення товару за ЕМД від 02.10.2025 № 25UA209190025745U2 та винесення митним органом рішення про коригування митної вартості товарів, підготовка та подання до адміністративного суду позову про оскарження рішення митного органу про коригування митної вартості, супровід справи в судах всіх інстанцій, складання , підписання та подання заяв по суті, процесуальних заяв, інших клопотань, заяв, тощо; представництво інтересів КЛІЄНТА в судових засіданнях в судах всіх інстанції, а також, у випадку необхідності: збір доказів, складання та подання адвокатських запитів в інтересах Клієнта, підготовка, підписання та подання до митного органу пояснень із додатковими документами в порядку ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України». 
Відповідно до п. 1.2 Додатку № 3 від 02.10.2025 до Договору про надання правової №1007/2025-01, правову допомогу, що надається АО, клієнт оплачує в гривнях. Вартість правової допомоги за даним Договором визначена всього в розмірі 28 000,00 (двадцять вісім тисяч) грн., оплата якої здійснюється на умовах 100% попередньої оплати на підставі рахунку, протягом трьох банківських днів після його виставлення на підставі Додатку № 3 до Договору про надання правової допомоги № 1007/2025-01 від 10.07.2025. 
Вартість правової допомоги у розмірі визначеному п. 1.2 Додатку № 3 до Договору розподіляється наступним чином: 
10 000,00 грн. – за вивчення документів, поданих до митного оформлення за ЕМД від 02.10.2025 № 25UA209190025745U2, запиту митного органу про витребування додаткових документів (ідентифікатор повідомлення 485e6c64 350f-419e-ba1e-bf48c97672e7 від 02.10.2025 15:12:56), підготовку проекту відповіді; 
12 000,00 грн. – за підготовку, підписання та подання заяв по суті та процесуальних заяв, супровід справи в суді першої інстанції;
6 000,00 грн. – за підготовку, підписання та подання по суті та процесуальних заяв, супровід справи в суді апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 1.5 Додатку № 3 до Договору про надання правової допомоги №1007/2025-01, за результатами надання правової допомоги складається акт, який підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої АО правової допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком або поштою. 
Позивачем надано Акт про надання правової допомоги від 27 січня 2026 року, відповідно до якого позивачу надано правову допомогу в обсязі підготовки, підписання та подання заяв по суті та процесуальних заяв, супровід справи в суді першої інстанції, яка становить 12000 грн.
Отже, витрати позивача в розмірі 12000,00 грн. на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та повністю доводяться належними і допустимим доказами.
Водночас обов`язок доведення неспівмірності таких витрат законом покладено на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тобто, у даному випадку, на Львівську митницю.
Представник відповідача подав заперечення на заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу (вх. №9149 від 05.02.2026), де зазначив наступне.
Дана категорія справи не є складною, а написання позовної заяви не вимагало значної юридичної і технічної роботи, зокрема не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складеність процесуальних документів не є важкими для такого високого розміру гонорару, а тому вартість такої послуги у розмірі 12 000 грн. є неспівмірною із даною категорією спору та виконаною адвокатом роботою. 
З наданого позивачем розрахунку сум гонорару за надану професійну правничу допомогу вбачається, що сума, яку представник позивача просить відшкодувати як витрати позивача на професійну правничу допомогу взагалі не співмірні із даною категорією спору та виконаною адвокатом роботою. 
Суд враховує, що дана справа є справою незначної складності і була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), ціна позову становить 14000 грн. В даних правовідносинах наявна стала практика Верховного Суду. Судові засідання у справі не проводились. Представником позивача було складено та подано до суду обов`язковий процесуальний документ - позовну заяву. Складання та подання представником позивача відповіді на відзив відповідача було його правом, а не обов`язком. Адміністративна справа не впливає на репутацію позивача і не викликає публічного інтересу. 
Отже, беручи до уваги встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що розумно обґрунтованими і справедливими є витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн, які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. В іншій частині заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, то суд відмовляє, у зв`язку з необґрунтованістю.
Керуючись статтями 6, 72-77, 134, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
в и р і ш и в:
Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ультраплекс» до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів – задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ультраплекс» 2000 грн. 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ультраплекс" (04060, м. Київ, вул. Ясногірська, буд.16В, прим. 2; ЄДРПОУ 45881042). 
Відповідач - Львівська митниця (79000, м. Львів, вул. Костюшка,1 ЄДРПОУ 43971343).

Суддя   Кухар Н.А.