Справа № 139/557/25 
Провадження № 2-о/139/38/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: 
головуючої – судді Тучинської Н.В., 
присяжних Богдан Л.В. та Гордан В.М.,
з участю: 
представника заінтересованої особи - органу опіки та піклування Солоненко Л.М.,
заінтересованих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 
представника особи щодо якої вирішується питання, адвоката Совгири Л.В.,
секретаря судових засідань Хонькович Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: опікунська рада Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недієздатним ОСОБА_5 , встановлення опіки та призначення опікуна, 
У С Т А Н О В И В:
08 серпня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із заявою про визнання недієздатним свого батька ОСОБА_5 , який є особою з інвалідністю 2 групи та у зв`язку з перенесеним інфарктом мозку проявляє неадекватну поведінку, мислить розгублено, не орієнтується в часі та в оточуючому середовищі та інше, потребує постійного стороннього контролю та допомоги. Також у заяві ставиться вимога про встановлення опіки над хворим ОСОБА_5 з одночасним призначенням саме заявника опікуном над батьком.
Ухвалою судді від 11 серпня 2025 року (а.с. 23-24) відкрито провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_3 , призначено судово-психіатричну експертизу, яку було доручено виконати експертам Вінницької філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», провадження у справі було зупинено. 
28 січня 2025 року до Мурованокуриловецького районного суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 974 від 18 грудня 2025 року (а.с. 33-35).
Ухвалою суду від 29 січня 2026 року провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 38-39).
29 січня 2026 року постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі та призначення її до розгляду по суті (а.с. 38-39). Судові засідання 18 лютого та 09 березня 2026 року були відкладені через неявку заявника.
У судовому засіданні 19 березня 2026 року заявник ОСОБА_3 заяву підтримав та просив задовольнити її повністю. Зокрема, заявник суду пояснив, що його батьку встановлено інвалідність за психічним захворюванням, він потребує постійного стороннього догляду. Враховуючи, що родичів, які б могли опікуватися хворим нема, просив саме його призначити опікуном ОСОБА_5 . 
На запитання представника особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатним, адвоката Совгири Л.В. заявник пояснив, що постійно проживає у селищі Володимирець Рівненської області; якщо буде потреба, то він може забрати батька до себе, або ж переїхати жити до нього.
На запитання головуючої заявник суду пояснив, що він був мобілізований до ЗСУ 17 червня 2025 року з Рівненської області і в даний час проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 . Сам він особисто не подавав заяв до суду та до органу опіки та піклування, але він їх підписував під час зустрічей з дружиною. Він одружений 9 років, у шлюбі має двох малолітніх дітей (вісім років та рік і шість місяців), із сім`єю постійно проживає у селищі Володимирець Рівненської області. У жовтні 2025 року батько та мати розірвали свій шлюб через органи ДРАЦС. Вважає, що тепер мати не може опікуватися батьком. Його старший брат, який проживає в с. Роздолівка, також не може опікуватися батьком, оскільки має інвалідність із дитинства по зору. В даний час батька доглядає братова дружина. 
В судове засідання 15 квітня 2026 року заявник не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце його проведення (а.с. 82). Судом на місці постановлено ухвалу про завершення розгляду справи без його участі.
Представник заінтересованої особи – органу опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області – Солоненко Леся Миколаївна (повноваження на а.с. 74) в судовому засіданні 19 березня 2026 року пояснила, що заява від ОСОБА_3 до селищної ради надійшла 16 жовтня 2025 року, за результатами її розгляду було зроблено висновок про доцільність призначення саме ОСОБА_3 опікуном над його хворим батьком ОСОБА_5 , якщо суд визнає того недієздатним. Наполягала на позиції опікунської ради про призначення саме ОСОБА_3 опікуном над його хворим батьком ОСОБА_5 . 
На запитання головуючої представник органу опіки та піклування пояснила, що до прийняття рішення органом опіки та піклування перевірялися умови проживання хворого; на той момент заявника ОСОБА_3 не було; фактичне місце проживання заявника не встановлювалося і не перевірялося; інформацію про відсутність у заявника судимості та про його позитивну характеристику (таке стверджується у поданні органу опіки та піклування) вони отримали усно від діловода старостата. Наявність інших близьких родичів не перевірялася, але було встановлено, що дружина є особою пенсійного віку, а тому не зможе надавати необхідну допомогу хворому; інші особи не заявляли про бажання опікуватися ОСОБА_5 .
У судовому засіданні 15 квітня 2026 року представник органу опіки та піклування наполягала на призначенні опікуном над хворим ОСОБА_5 його молодшого сина ОСОБА_6 . Свою позицію обґрунтувала обставинами, що інші родичі не виявили бажання опікуватися хворим, а орган опіки та піклування не зможе надати належну допомогу хворому порівняно із сином.
В судовому засіданні 19 березня 2026 року було заслухано пояснення учасників справи та досліджено письмові докази. 
В ході судового розгляду було встановлено, що заявник і на момент звернення з цією заявою до суду, і на момент розгляду справи по суті мобілізований та є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ЗСУ. Також в суді було встановлено, що особа, щодо якої вирішується питання про визнання його недієздатним, проживає зі своєю дружиною (зі слів заявника, вони розлучилися у жовтні 2025 року), а також у нього є ще один син ОСОБА_2 , який проживає у с. Роздолівка. Сам заявник фактично проживає у АДРЕСА_1 з дружиною ОСОБА_4 та двома малолітніми дітьми (8 і 1,5 роки).
Представник особи щодо якої вирішується питання про визнання його недієздатним адвокат Совгира Л.В. висловилася про необґрунтованість подання органу опіки та піклування, оскільки не перевірено належним чином можливість ОСОБА_3 опікуватися хворим батьком за умови, що він є військовослужбовцем, а фактичним місцем його проживання є Рівненська область. Адвокат заявила клопотання про необхідність залучення до участі у справі як заінтересованих осіб військової частини, дружини заявника, його матері та брата.
Ухвалою суду від 19 березня 2026 року (а.с. 79-81) до участі у справі залучити як заінтересованих осіб: військову частину НОМЕР_1 Збройних Сил України (через Міністерство оборони України), ОСОБА_4 – дружину заявника, ОСОБА_1 – маму заявника, ОСОБА_2 – рідного брата заявника.
Заінтересована особа – ОСОБА_1 в судовому засіданні 15 квітня 2026 року пояснила, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_5 до 10 жовтня 2025 року. У 2008 році чоловік потрапив у ДТП, рік він лежав у апараті ОСОБА_7 , а вона його доглядала. Однак, коли він трішки одужав, він дуже образив її, а тому з тих пір вона фактично відмовилася його доглядати, їздила на заробітки за кордон. Весь цей час ОСОБА_5 доглядали сини, а особливо він був прихильний до ОСОБА_6 . Тепер вона більше живе у сина ОСОБА_8 . Стверджує, що наразі стан здоров`я ОСОБА_5 погіршився, вона категорично не бажає опікуватися ним, син ОСОБА_8 сам має групу інвалідності по зору і не здатен у повній мірі здійснювати опіку, а ось ОСОБА_6 та його дружина готові взяти на себе обов`язки з опіки. У разі визнання ОСОБА_5 недієздатним просить призначити ОСОБА_3 опікуном.
Заінтересована особа – ОСОБА_2 суду пояснив, що він зі своєю сім`єю проживає у с. Роздолівка, але окремо від батьків. Його батько після отриманої під час ДТП травми погано рухається, а тепер у нього з`явилися проблеми із психікою. Сам він має інвалідність по зору, працює на АЗС, допомагає батькові тим, що принесе йому поїсти, підніме за потреби, помиє, поголить і т.п. Однак, батько більше прихильний до свого молодшого сина ОСОБА_6 , а тому він просить призначити саме ОСОБА_6 опікуном над батьком.
Залучена до участі у справі як зацікавлена особа дружина заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, але подала пояснення (а.с. 105), з яких слідує, що вона обізнана про питання, яке вирішується в суді за заявою її чоловіка, що вона підтримує його бажання бути опікуном над батьком, що вона сприятиме чоловіку у здійсненні опіки та догляду.
Залучена до участі у справі як зацікавлена особа військова частина НОМЕР_1 Збройних Сил України належним чином повідомлена про час та місце судового засідання. Зокрема, копія ухвали від 19.03.2026, судової повістки та заяви з додатками було направлено рекомендованим листом в/ч НОМЕР_1 (через Міністерство оборони України) та вручено за довіреністю 24 березня 2026 року (а.с. 111-112) та доставлено до електронного кабінету військової частини (а.с. 91, 92).
Особа, щодо якої вирішується питання – ОСОБА_5 в судове засідання не викликався, оскільки, згідно висновку судово-психіатричного експерта (а.с. 33-35), за своїм психічним станом він не здатен давати пояснення по суті справи. 
Представник особи щодо якої вирішується питання – адвокат Совгира Л.В. (повноваження на а.с. 46-47) підтримала заяву ОСОБА_3 частково, зокрема, зауважила, що медичними документами і висновком судово-психіатричного експерта беззаперечно доведено стан ОСОБА_5 як недієздатної особи: він страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді іншої судинної деменції, а тому позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В інтересах ОСОБА_5 буде визнати його недієздатним. Одночасно, адвокат заявила, що заявник фактично проживає з дружиною та двома малолітніми дітьми у Рівненській області; в судовому засіданні він не зміг ствердно відповісти на запитання, в якому місці він опікуватиметься батьком, чи готова його сім`я на переїзд чи на прийом хворого у себе. Вважає, що орган опіки та піклування без достатнього дослідження всіх обставин, необґрунтовано, на припущеннях та зі слів сторонніх осіб зробив висновок про доцільність призначення саме заявника опікуном над хворим, цим органом не враховано, що заявник є військовослужбовцем.
Розглянувши справу по суті, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви про визнання особи недієздатною та про необхідність часткового задоволення інших вимог заявника, виходячи з наступного:
Судом установлено, що заявник ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 , що в судовому засіданні визнали всі учасники справи. 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю, 2 група інвалідності встановлена безтерміново, що підтверджується копією витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 10473/25/6616/В (а.с. 18-19), рекомендаціями, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (а.с. 16-17), довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області» № 348 від 21 липня 2025 року (а.с. 11).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 974 від 18 грудня 2025 року ОСОБА_5 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді іншої судинної деменції, внаслідок захворювання позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 33-35).
Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Враховуючи вищевказаний висновок експерта, суд дійшов висновку про необхідність визнання ОСОБА_5 недієздатним.
Частиною 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Відповідно до подання органу опіки та піклування № 02-13/497 від 16 лютого 2026 року (а.с. 52-53), рішенням виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 31 жовтня 2025 року, як органом опіки та піклування, затверджено висновок про доцільність призначення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі визнання його недієздатним. 
Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Встановлено, що ОСОБА_5 страждає психічним розладом у формі іншої судинної деменції (F 01.8), і за своїм психічним станом позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він потребує встановлення опіки.
За таких обставин, суд переконаний у необхідності встановлення опіки над ОСОБА_5 .
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Аналіз змісту ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).
16 лютого 2026 року через канцелярію суду Мурованокуриловецька селищна рада як орган опіки та піклування подала до суду подання (а.с. 52-53) про доцільність призначення над ОСОБА_5 опікуном саме ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями ст. 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється судом за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).
Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17, від 27 лютого 2025 року у справі № 344/2344/24.
Судом установлено, хворий ОСОБА_5 зареєстрований за однією адресою разом із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с. 8, 9, 14).
В той же час, у суді достеменно встановлено, що з 2017 року заявник ОСОБА_3 постійно проживає у Рівненській області разом зі своєю дружиною (а.с. 107) та двома малолітніми дітьми (а.с. 108, 109).
На ствердження обставини, що старший син хворого ОСОБА_5 не може здійснювати повноваження опікуна, судом було оглянуто відповідні медичні документи ОСОБА_2 про наявність у нього третьої групи інвалідності. Однак, ці документи не доводять неможливість здійснювати ним опіку над хворим батьком.
На ствердження обставини, що заінтересована особа ОСОБА_1 не може здійснювати опіку над хворим, суду заявлено, що вона має особисту неприязнь до нього через його колишню поведінку, а тепер вона не є його дружиною.
З цього приводу суд приймає до увагу таке:
Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 99-101) ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 24 грудня 1985 року. 10 жовтня 2025 року шлюб між цим подружжям розірвано Могилів-Подільським відділом ДРАЦС. Тобто, ОСОБА_5 , щодо якого в суді на той час вирішувалося питання про визнання його недієздатним (було призначено судово-психіатричну експертизу), особисто подав до органу ДРАЦС заяву, в якій виклав свою волю про розірвання шлюбу.
На думку суду, таким чином ОСОБА_1 штучно створювала ситуацію, коли перед судом буде доводитися, що, крім ОСОБА_3 , нема кому з родичів здійснювати опіку над ОСОБА_5 .
В той же час, як заявив суду заінтересована особа ОСОБА_10 та підтвердила сама ОСОБА_1 , саме вона возила хворого на експертизу, вона отримувала відповідні медичні документи, про що мається її підпис на них (зворот а.с. 17, зворот а.с. 19).
Доказів про виїзд за кордон ОСОБА_1 не подала.
Також судом із пояснень заявника в судовому засіданні встановлено, що він у червні 2025 року призваний за мобілізацією та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ЗСУ.
За таких обставин на момент звернення до органу опіки та піклування із заявою про призначення його опікуном у жовтні 2025 року ОСОБА_3 не здійснював догляд за хворим ОСОБА_5 . 
Як уже зазначалося у цьому рішенні вище, представник органу опіки та піклування пояснила, що під час розгляду у жовтні 2025 року заяви ОСОБА_3 про призначення його опікуном над хворим батьком було обстежено лише умови проживання хворого, на той момент хворий був дома сам, зі слів діловода старостата їм відомо, що догляд за батьком здійснював саме ОСОБА_11 ; фактичне місце проживання заявника не встановлювалося і не перевірялося; інформацію про відсутність у заявника судимості та про його позитивну характеристику отримано також від діловода старостата. 
З урахуванням вищевикладеного, суд ставить під сумнів обґрунтованість подання органу опіки та піклування.
На даний час заявник ОСОБА_3 продовжує проходити військову службу, а тому не зможе забезпечити ОСОБА_5 догляд, що унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків опікуна хворої особи.
Таким чином, суд, застосовуючи ч. 4 ст. 63 ЦК України, яка приписує ураховувати можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про призначення його опікуном недієздатного ОСОБА_5 . 
Аналогічний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 742/887/23 (провадження № 61-3316св24), від 04 грудня 2024 року у справі № 634/1126/23 (провадження № 61-9837св24), від 24 грудня 2024 року у справі № 716/662/24 (провадження № 61-13107св24), від 27 лютого 2025 року у справі № 344/2344/24.
Суд звертає увагу, що заявник не позбавлений права у подальшому бути призначеним опікуном над недієздатним ОСОБА_5 , якщо перестануть існувати обставини, які наразі перешкоджають йому у повному обсязі виконувати обов`язки опікуна.
У свою чергу до встановлення опіки і призначення опікуна над недієздатним ОСОБА_5 , орган опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради, відповідно до ст. 67 ЦК України, зобов`язаний дбати про підопічну, про створення їй необхідних побутових умов, забезпечення її доглядом та лікуванням; зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічної.
Під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати (п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати пов`язані із проведенням експертизи. 
Експертом при проведенні судово-психіатричної експертизи № 974 від 18 грудня 2025 року було витрачено 8 експертогодин на суму 9229 гривень 28 копійок (а.с. 36-37).
Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 39, 41, 58 60, 62, 63, 64, 67 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12-13, 76-81, 263-265, 268, 293, 300 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Заяву задовольнити частково. 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 визнати недієздатним та встановити над ним опіку.
Визначити строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною два роки з моменту набрання рішенням законної сили.
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про призначення його опікуном недієздатного ОСОБА_5 відмовити.
До призначення опікуна недієздатному ОСОБА_5 обов`язки зі здійснення опіки над ним покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області.
Судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи № 974 від 18 грудня 2025 року на суму 9229 гривень 28 копійок, віднести на рахунок держави.
Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя: _____________________________ Наталія ТУЧИНСЬКА

Присяжні: ______________________________ Лариса БОГДАН

______________________________ Віта ГОРДАН