печерський районний суд міста києва

Справа № 757/3717/26-к 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2026 м. Київ 

Печерський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши кримінальне провадження № 420251123560000071 відомості про яке 06.06.2025 внесені до ЄРДР за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бориспіль Київської області, громадянки України, раніше не судимої, з вищою освітою, працюючої директором ТОВ «Ок «Скай Сервіс Плюс», незаміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, 
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , 

В С Т А Н О В И В :
28.05.2025 близько обіду, ОСОБА_3 перебуваючи у торговельно-розважальному центрі «Ocean Plaza» розташованому по вул. Антоновича, 176 у м.Києві, познайомилась із приватним підприємцем ОСОБА_6 під час спілкування із яким повідомила, що за грошову винагороду допомагає через невстановлених службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 вирішувати питання щодо зняття із розшуку, виключення з військового обліку, а також бронювання військовозобов`язаних чоловіків шляхом їх працевлаштування на підприємстві, яке має статус критично важливого для функціонування економіки та життєдіяльності держави, з метою подальшого надання їм відстрочки від призову (бронювання) під виглядом офіційного перебування у трудових відносинах із підприємством. 
В свою чергу, ОСОБА_6 , реально сприймаючи діяльність ОСОБА_3 як протиправну, звернувся до правоохоронних органів та в подальшому діяв з метою викриття злочинних дій ОСОБА_3 під контролем правоохоронних органів. 
07.07.2025 приблизно о 16:00год ОСОБА_3 телефоном за допомогою інтернет-месенджера «WhatsApp» із мобільного номеру телефону НОМЕР_1 додатково повідомила ОСОБА_6 вартість її послуг за впливу на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає по 6500 доларів США окремо за зняття з розшуку, та окремо за бронювання військовозобов`язаних чоловіків шляхом працевлаштування на підприємство, яке має статус критично важливого для функціонування економіки та життєдіяльності держави, з метою подальшого надання їм відстрочки від призову (бронювання) під виглядом офіційного перебування у трудових відносинах із підприємством.
В подальшому ОСОБА_6 , діючі з відома та під контролем співробітників СБУ, діяючи з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_3 21.08.2025 приблизно о13:15год під час розмови телефоном повідомив останній, що має намір двох військовозобов`язаних осіб зняти з розшуку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також бронювати їх від мобілізації шляхом працевлаштування на підприємстві, яке має статус критично важливого для функціонування економіки та життєдіяльності держави. В свою чергу, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, повідомила ОСОБА_6 , що загальна вартість таких «послуг» за вплив на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 та інших службових осіб становитиме для двох військовозобов`язаних 26 000 доларів США, на що ОСОБА_6 погодився на такі умови, проте зазначив, що спочатку готовий надати 19 000 доларів США, а згодом іншу частину - 7000 доларів США.
Далі, ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_6 , що він має надіслати їй витяги з електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів, розробленого Міністерством оборони України «Резерв+», стосовно зазначених осіб, з метою перевірки необхідності надання їм броні та з`ясування, чи перебувають вони у розшуку, та після перевірки зазначених осіб за допомогою своїх зв`язків вона повідомить ОСОБА_6 про час та місце зустрічі для передачі грошових коштів, на що останній погодився та 22.08.2025 надіслав ОСОБА_3 зазначені відповідні витяги з електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів, розробленого Міністерством оборони України «Резерв+», що містили відомості стосовно військовозобов`язаних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 
22.08.2025 приблизно о 12:00 год ОСОБА_3 під час телефонної розмови з ОСОБА_6 повідомила, що йому необхідно прибути близько 14:00 год до ресторану «Noir» та надіслала Internet посилання на місце розташування вказаного ресторану із зазначенням адреси: АДРЕСА_2 для передачі грошових коштів у сумі 19000 доларів США за раніще обумовлені послуги. 
Далі, 22.08.2025 близько 13:48 год ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, під час обумовленої з ОСОБА_6 зустрічі за адресою: м. Київ вул. М.Бойчука, 12, запросила ОСОБА_6 до салону автомобіля марки «Volkswagen», днз НОМЕР_2, що перебував у її користуванні, де отримала від останнього неправомірну вигоду у розмірі 19 000 доларів США ( що за курсом НБУ станом на 21.08.2025 становило 786 185, 80грн.) за вплив на невстановлених службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 та інших невстановлених службових осіб, а саме: за зняття з розшуку та працевлаштування військовозобов`язаних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підприємство, яке має статус критично важливого для функціонування економіки та життєдіяльності держави, з метою подальшого надання їм відстрочки від призову (бронювання) під виглядом офіційного перебування у трудових відносинах із підприємством.
В той же день, 22.08.2025 о 16:00 год після отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди у розмірі 19 000 доларів США, ОСОБА_3 була затримана в порядку ст. 208 КПК України, та під час обшуку вказаного автомобіля виявлені та вилучені вищезазначені грошові кошти. 

У вказаний спосіб, ОСОБА_3 своїми умисними діями які виразилися в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, винним у вчиненні якого визнається.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, з відповідною кримінально-правовою кваліфікацією дій погодилась, зазначивши, що дійсно за обставин викладених у обвинувальному акті вона з метою отримання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів запропонувала малознайомому ОСОБА_6 допомогу у виключенні із розшуку та бронювання військовозобов`язаних осіб. Останній скаржачись на втрату його підприємством статусу критично важливого для функціонування економіки та життєдіяльності держави, з метою надання відстрочки від призову (бронювання) працівникам, погодився на передачу грошової винагороди розмір якої був завчасно обумовлений. Після отримання частини коштів була затримана працівниками правоохоронного органу, які вилучили всі передані ОСОБА_6 грошові кошти. Щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати, обмежившись штрафом у межах санкції статті.
Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
В судовому засіданні учасникам кримінального провадження судом роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, тому суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових матеріалів, зокрема: письмових документів, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 та матеріалів, дослідження яких є необхідним для вирішення питань, передбачених ч. 1 ст. 368 КПК України.
За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України в повному обсязі доведена, а відтак її дії вірно кваліфіковані як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, що згідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд приймає до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючи обвинувачену дані, відповідно до яких, остання раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, незаміжня, має вищу освіту, постійне місце роботи - директора ТОВ «Ок «Скай Сервіс Плюс», на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно.
Крім того, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує корупційних характер вчиненого правопорушення та пов`язані у зв`язку з цим процесуальні обмеження розміру покарання та відсутність можливості звільнення від відбуття покарання із іспитовим строком. 
Санкцією ч.2 ст.369-2 КК України, за вчинення цього кримінального правопорушення, передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положенням ч. 2 ст. 53 КК України передбачено, що розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд опираючись на наведені вимоги Закону, при призначення міри покарання приймає до уваги те, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК, є корупційним та має підвищену суспільну небезпечність (сприяння військовозобов`язаним особам в ухиленні від мобілізації по захисту Батьківщини).
З врахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку про можливість призначення покарання у виді штрафу як на цьому наполягали сторони кримінального провадження. Разом з тим, розмір який буде відповідати меті покарання , гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу, що буде відповідати принципам та меті його призначення.
При визначенні розміру штрафу, суд керується положеннями ч. 2 ст. 53 КК України та правовими позиціями Верховного суду, у тому числі, викладених у постанові від 12.11.2024 у справі № 607/18731/23 щодо застосування положень ч. 2 ст. 53 КК України.
Таким чином, враховуючи, що розмір фактично отриманої неправомірної вигоди становив 19 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складало на момент отримання 786 185, 80 гривень, то розмір штрафу не може бути менший, за вказану суму.
Доводи сторони захисту про непомірний характер покарання, яке не відповідає фактичній майновій шкоді, оскільки грошові кошти які використовувались при здійсненні контролю за вчинення правопорушення були імітаційні, не впливає на висновки суд про необхідність призначення покарання понад максимальної межі санкції відповідної частини статті, оскільки характер та від правопорушення не дозволять зменшення його розміру або звільнення із випробуванням, передбаченим ст.75 КК України. 
Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у відповідності до чинного законодавства, що є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Строк тримання ОСОБА_3 під домашнім арештом застосований на стадії досудового розслідування, в подальшому не продовжувався та на час надходження обвинувального акту до суду закінчився. Відсутність клопотань про продовження дії застосованого запобіжного заходу, створило умови за яких ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.08.2025 про застосування ОСОБА_3 домашнього арешту припинила свою дію у відповідності до ч. 1 ст. 203 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
ОСОБА_3 призначити покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі сорока семі тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 799 000 (сімсот дев`яносто дев`ять тисяч) гривень.
Арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2025 у справі 761/35834/25 - скасувати, речові докази:
витяг із «Резерв+» на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , копії сторінок паспорта ОСОБА_7 , залишити в матеріалах справи, які перебувають у розпорядженні прокурора; 
грошові кошти - банкноти номіналом по 100 доларів США кожна, у кількості 3 (трьох) купюр, на загальну суму 300 доларів США із наступними серіями та номерами: HD22688362B, КВ84052914I, КВ84052912I, переданні на відповідальне збереження до АТ «Укргазбанк» - повернути у розпорядження Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області;
187 купюр імітаційних засобів та згорток з фольги срібного кольору в якому знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, передані до камери схову речових доказів ГУНП у м. Києві - знищити;
сім карту оператора стільникового зв`язку «Vodafone» - повернути у розпорядження власника - ОСОБА_3 . 

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя           ОСОБА_1