Справа № 404/3413/26 
Номер провадження 1-кп/404/144/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року Фортечного районного суду м.Кропивницького в складі:
головуючого судді     ОСОБА_1 ,
при секретарі       ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №12026121010000411 про обвинувачення 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 Збройних Сил України, займаючого посаду – командира відділення супроводження військових вантажів взводу супроводження військових вантажів, маючий спеціальне звання головного сержанта, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
за участю учасників судового провадження: 
прокурора      ОСОБА_4 ,     
захисника      ОСОБА_5 ,
обвинуваченого     ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що проходячи військову службу на посаді командира відділення супроводження військових вантажів взводу супроводження військових вантажів у званні «головний сержант» військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16, 17, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання 28.02.2026 близько 04 години 00 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зайшов на балкон 4-го поверху, блоку житлових кімнат №409-412 гуртожитку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , де побачив в цей момент свого сусіда по кімнаті - потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у нього перед цим в тамбурі житлового блоку кімнат виник словесний конфлікт, та при подальшому спілкуванні, між ними на побутовому рівні, виникла суперечка в ході якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень  ОСОБА_6 .
В подальшому,  ОСОБА_3  реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, знаходячись навпроти ОСОБА_6 , з кишені халату, лівою рукою дістав розкладний ніж, та завдав останньому один удар в область живота з правої боку, чим спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді: рани в ділянці пупка праворуч, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням жирового підвіску сигмовидної кишки, яке відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя. Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, а саме зачинився у себе в кімнаті.
Вказаними діями  ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що 28.02.2026 близько 04 години 00 хвилин зайшов на балкон 4-го поверху, блоку житлових кімнат №409-412 гуртожитку, розташованого за адресою м. Кропивницький, вул. Київська 35, де побачив ОСОБА_6 та наніс йому тілесні ушкодження. Щиро кається у вчиненому. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.121 КК України як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. 
Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин.
Як особа ОСОБА_3 на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, осудний, військослужбовець, раніше не судимий. 
До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить повне визнання вини, щире каяття.
До визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).
Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний тяжкий закінчений злочин, раніше не судимий, є військовослужбовцем, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, військовослужбовець, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.
Оскільки обвинувачений з`являється на виклики до суду та не ухиляється від нього, виконує умови застосованого до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, суд не вбачає підстав для зміни раніше застосованого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, 

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років.
На підставі ст.75 КК України  ОСОБА_3  звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на  ОСОБА_3  обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжним заходом обвинуваченому  ОСОБА_3  до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання. 
Речові докази: змив РБК з поверхні сидіння крісла, змив РБК з поверхні підлоги коридору, змив РБК з поверхні підлоги балкону, змив РБК з поверхні килима, гумовий капець з нашаруванням РБК, гумовий капець ОСОБА_3 з нашаруванням РБК, футболка чорного кольору з нашаруванням РБК, складний ніж з чохлом, халат темно-синього кольору – знищити; медична картка стаціонарного хворого №2333 на ім`я ОСОБА_6 – залишити в КНП «МЛШМД КМП».
На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд м.Кропивницького.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя           ОСОБА_1