Справа № 367/10082/25
Провадження №2-а/367/59/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
13 квітня 2026 року м. Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Мерзлого Л.В.,
за участю секретаря Колодезної В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області, як адміністративного суду, надійшла вищезазначена позовна заява. 
В обґрунтування підстав звернення до суду позивач вказує, що постановою серії ЕНА №5542954 від 22.08.2025 року, винесеною поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області капралом поліції Бугою Ярославом Андрійовичем, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст.122 КУпАП, за те, що о 10:16:31 годині в Одеській обл., с-ще Авангард по вул. Авангардська 1А, керуючи транспортним засобом «AUDI» номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 88 км/год у населеному пункті, де дозволено рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год чим порушив вимоги п.п 12.4. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.
Вважає вищевказану постанову незаконною, адже під час винесення постанови поліцейським не було дотримано базових гарантій, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, не роз`яснено права та обов`язки Позивача, передбачені ст. 268 КУпАП. Зокрема, Позивач не був поінформований про право знати, у чому саме його звинувачують, давати пояснення, надавати докази, користуватися юридичною допомогою захисника, заявляти клопотання, відводи та подавати свої заперечення. Такі дії інспектора фактично позбавили Позивача можливості реалізувати своє право на захист.
Додає, що швидкість руху, яка нібито перевищувала дозволену, вимірювалася приладом TruCam ТС008449 (ПВР: 475714; 471006), який фактично не був закріплений стаціонарно, що суперечить вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». 
Відповідачем не було надано можливості ознайомитися з матеріалами адміністративної справи, які стали підставою для притягнення до відповідальності. Це стосується як технічних засобів фіксації (TruCam ТС008449), так і протоколу чи інших доказів, на які спирався відповідач. Позивач був поставлений перед фактом винесення постанови, без можливості перевірити законність та достовірність доказів.
Також у оскаржуваній постанові міститься суттєва помилка, яка безпосередньо впливає на її законність та обґрунтованість, а саме невірно зазначена адреса місця проживання Позивача, ОСОБА_1 .. Неправильне зазначення персональних даних особи, яку притягають до адміністративної відповідальності, є істотним порушенням, оскільки унеможливлює належну ідентифікацію учасника справи, створює ризики помилкової кваліфікації дій іншої особи та може призвести до неправомірного стягнення штрафу з громадянина, який фактично не є правопорушником. Відповідно до ст. 283 КУпАП, у постанові обов`язково повинні бути правильно зазначені відомості про особу, яку притягують до відповідальності, адже це є ключовою гарантією дотримання прав громадянина та запобігання свавільним рішенням. Вказана неточність свідчить про недбале та формальне ставлення посадової особи до оформлення процесуального документа, що ставить під сумнів законність винесеного рішення. Більше того, така помилка фактично підтверджує, що постанова була винесена без ретельного вивчення обставин справи, без перевірки достовірності та правильності внесених до неї відомостей, що у свою чергу є додатковою та самостійною підставою для її скасування судом.
Додає, що у позивач фактично був позбавлений права заявити клопотання чи заперечення. Жодної підготовчої частини розгляду справи не було проведено, що суперечить ст. 278–279 КУпАП. Інспектор одразу виніс постанову, не вислухавши жодних пояснень.
Вказує, що на долученому до матеріалів справи відеозаписі чітко зафіксовано неодноразові зауваження з боку позивача стосовно порушення його прав під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, з відеозапису вбачається, що позивач неодноразово звертав увагу поліцейського на необхідність надати йому можливість ознайомитися з матеріалами адміністративної справи, які стали підставою для винесення постанови. Проте такі законні вимоги залишилися проігнорованими, а посадова особа фактично відмовила позивачу у доступі до доказів, на які вона посилалася. Таким чином, зафіксований відеозапис є прямим підтвердженням того, що права позивача, гарантовані статтями 268 та 271 КУпАП, були грубо порушені, оскільки йому не надали можливості реалізувати право на захист, подати зауваження чи клопотання, а також належним чином перевірити обґрунтованість висунутих звинувачень. Це свідчить про формальний і незаконний підхід відповідача до розгляду справи, що ставить під сумнів законність та обґрунтованість прийнятої постанови.
Разом з тим, після висловлення звинувачень Відповідач, на місці зупинки виніс оскаржувану постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, Відповідач по справі грубо порушив вимоги ст.ст.278,279 КУпАП
У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, та просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії ЕНА №5542954 від 22.08.2025 року, винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Одеській області капралом поліції Бугою Я.А., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою суду від 23.09.2025 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви провадження в даній адміністративній справі відкрито, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін. 
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Згідно частини 8 статті 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених, зокрема, ст.286 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
13.10.2025 року засобами поштового зв`язку від представника відповідача за довіреністю – Сердюка А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а рішення суб`єкта владних повноважень без змін.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, 22.08.2025 року об 10.25:50 год. поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Одеській області капралом поліції Бугою Я.А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5542954, згідно з якою 22.08.2025 року о 10:19:31, в селищі Авангард, вулиця Ангарська, 1А., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi», номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті зі швидкістю 88 км/год, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год. швидкість вимірювалась приладом TRUKAM TC008449, ПВР: 475714, 471006, чим порушив п.12.4. Правил дорожнього руху України - порушення швидкісного режиму в населених пунктах.
Виказаною постановою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається "Правилами дорожнього руху", які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР).
Пунктом 12.4 ПДР установлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП може бути притягнута особа, яка допустила перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За приписами статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом статті 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію з відеозаписів та фотокарток в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Стосовно порядку використання лазерного вимірювача TruCaм, серійний номер ТС 008449, необхідно зазначити наступне.
Суд зауважує, що застосування у конструкції вказаної норми частини другої статті 40 Закону N 580-VIII похилої риски між словами "монтувати" та "розміщувати" свідчить, що відповідні пристрої можуть як стаціонарно монтуватись так і розміщуватись, у тому числі, й на однострої, у/на службових транспортних засобах поліцейських.
Отже, законом не обмежується використання технічних пристроїв для фіксації порушень, у тому числі й лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCAM , виключно у стаціонарному режимі.
Лазерний вимірювач TruCam є засобом вимірювальної техніки, який використовується відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 N UA-MI/1-2903-2012, сертифікати відповідності від 09.01.2019 та 23.12.2020 NN 22/3/F/21/047-19, 22/3/F/21/036-20 відповідно, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" ДП "Укрметртестстандарт" N 22-01/33008.
Листом Державного Підприємства Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів від 01.07.2025 N 22-38/30 роз`яснено, що лазерний вимірювач TruCaм відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Їхнє основне призначення це експлуатація в ручному режимі за утримування приладу в руках за безпосередньої участі оператора.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Оскільки лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватися з утримування в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.
З огляду на викладене, докази здобуті з використанням лазерного вимірювача швидкості TruCAM серійний номер ТС 008449 є належні та допустимі.
На підтвердження того, що позивач дійсно допустив порушення зазначених вище вимог ПДР, відповідачем до суду разом із відзивом на позовну заяву подано докази у вигляді фото фіксації вчиненого правопорушення, з яких вбачається, що ТЗ позивача в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 88 км/г., при дозволеному швидкісному ліміті в 50 км/г.
При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача використанням лазерного вимірювача швидкості TruCAM відбулось з порушенням вимог чинного законодавства.
Водночас, судовим розглядом встановлено, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з розглядом справи та докази дотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності та забезпечення гарантій, передбачених статтею 268 КУпАП.
Відповідно до статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За змістом статтей 279, 280 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає "Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 N 1395 (далі Інструкція №1395).
Пунктом 2 розділу II Інструкції N 1395 закріплено, що під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Пунктом 9 розділу III Інструкції N 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Отже, під час розгляду справи поліцейський зобов`язаний роз`яснити права й обов`язки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пункту 3 Розділу VIII. "Загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів" "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 N 1026 (далі Інструкція N 1026), строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб;
Водночас, суд зазначає, що наявність вказаного правила щодо знищення доказів, встановленого Інструкцією №1026, не може звільняти відповідача від встановленого актами вищої юридичної сили обов`язку щодо доведення правомірності своїх рішень про притягнення до адміністративної відповідальності.
Так, у матеріалах справи відсутні докази, що позивачу було представлено посадових осіб, які розглядали дану справу, було ознайомлено належним чином з процесуальними правами та обов`язками, забезпечено реалізацію права на захист. За таких обставин суд приходить до висновку щодо недотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності не ґрунтуються на належних доказах, а мають характер припущень.
Порушення процедури оформлення адміністративного провадження, зокрема неналежне документування та ігнорування клопотань особи, є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини першої статті 90 КАС суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі N 337/3389/16, від 17 липня 2019 у справі N 295/3099/17 та від 5 березня 2020 року у справі N 607/7987/17.
Проте відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують дотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності та забезпечення гарантій, передбачених статтею 268 КУпАП.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана Постанова складена з порушенням норм статтей 268, 279-280 КУпАП, а тому є неправомірною та підлягає скасуванню.
За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).
Враховуючи вищевикладене, постанова серії ЕНА №5542954 від 22.08.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в 340,00 грн, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про скасування постанови є обґрунтованим та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп..
Керуючись ст.ст.2, 6, 77, 134, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА №5542954 від 22.08.2025 року, яка винесена поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області капралом поліції Бугою Ярославом Андрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в 340,00 грн..
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн..
Відповідно до ст.286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження за адресою: місто Київ, вулиця Ернста, будинок 3. 

Суддя:       Л.В. Мерзлий