РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
13 лютого 2026 р.  Справа № 120/12578/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., 
за участі секретаря судового засідання: Кравець О.П., 
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Лавренчука А.С.,
представника відповідача: Вельможко К.С.,
третьої особи: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 
до: Вінницької районної військової адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Агрономічна сільська рада
про: скасування містобудівних умов та обмежень, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), ОСОБА_3 (далі - позивач - ОСОБА_3 ) до Вінницької районної військової (державної) адміністрації (далі - відповідач 1, Вінницька РВА), Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - відповідач 2, ДІАМ) про скасування містобудівних умов та обмежень, зобов`язання провести перевірку.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ОСОБА_2 провадиться будівництво багатоквартирного житлового будинку із порушенням містобудівної документації, а саме плану зонування села Агрономічне, оскільки у зоні Ж-1, яка призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до 3-х поверхів із земельними ділянками та зблокованих одно-двоквартирних житлових будинків на суміжних ділянках, зводиться багатоквартирний житловий будинок, висотою 4 поверхи, без мансарди. При цьому, як наголосив представник позивача, з урахуванням уточнених позовних вимог, у видачі містобудівних умов та обмежень мало бути відмовлено, оскільки відсоток забудови зазначений у містобудівних умовах порушує План зонування території села Агрономічне, земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, тому наявна невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації. Щодо підстав проведення перевірки, представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 24.04.2024 зверталась до ДІАМ із заявою про проведення перевірки, однак листом від 15.05.2024 їй повідомлено, що відповідно до прийнятого Комісією щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності ДІАМ рішення, рекомендації щодо обґрунтованості позапланової перевірки та необхідності її проведення відсутні.
Зазначене, стало підставою для звернення позивачів до суду з відповідними позовними вимогами.
Разом з позовною заявою представником позивачів подано клопотання про призначення експертизи, клопотання про витребування доказів, заяву про забезпечення позову.
Ухвалою від 26.09.2024 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою суду від 02.10.2024 позовну заяву залишено без руху.
07.10.2024 представником позивачів на виконання вимог ухвали від 02.10.2024 подано заяву про усунення недоліків та нову редакцію адміністративного позову.
Крім того, із заявою про усунення недоліків подано заяву про поновлення строку звернення до суду.
А також, заявлено клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, а саме: ОСОБА_2 та Агрономічну сільську раду Вінницького району Вінницької області.
Ухвалою від 14.10.2024 вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Вінницької районної військової (державної) адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України про скасування містобудівних умов та обмежень. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначити підготовче засідання на 14.11.2024. Залучити до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а саме: ОСОБА_2 ; Агрономічну сільську раду. Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про витребування доказів задовольнити. 
28.10.2024 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України до суду подано відзив на адміністративний позов, яким заперечує заявлені позовні вимоги та наголошує, що ОСОБА_2 було подано усі документи для видачі містобудівних умов та обмежень у відповідності до норм чинного законодавства, тому підстави для відмови у їх видачі були відсутні. У свою чергу, підставою для прийняття рішення про проведення позапланового заходу державного контролю відповідно до постанови № 303 є саме наявність загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища, забезпечення безпеки держави, однак звернення ОСОБА_1 такого обґрунтування не містило.
28.10.2024 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
28.10.2024 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про виконання ухвали суду від 14.10.2024.
Ухвалою від 29.10.2024 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
29.10.2024 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву від Вінницької районної військової адміністрації, у якому представник наголосив, що проти задоволення позову заперечує та зауважує, що позивачами не зазначено конкретно, які права їх порушено у даному випадку та яким чином їх порушено саме Вінницькою РВА.
11.11.2024 на адресу суду від представника позивачів надійшла заява про забезпечення позову.
11.11.2024 через підсистему "Електронний суд" від Вінницької районної військової адміністрації надійшла заява про розгляд справи без участі.
11.11.2024 на адресу суду від управління містобудування та архітектури Вінницької обласної військової адміністрації на виконання вимог ухвали від 14.10.2024 надішли витребувані судом докази.
Ухвалою від 12.11.2024 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
14.11.2024 на адресу суду від Агрономічної сільської ради надійшли письмові пояснення у справі, у яких зазначено, що відділ архітектури та просторового розвитку Агрономічної сільської ради створено після видачі спірних містобудівних умов та обмежень, тому просять вирішити справу за відсутності Агрономічної сільської ради.
14.11.2024 на адресу суду від представника ОСОБА_2 надійшла заява про перенесення розгляду справи.
Протокольною ухвалою від 14.11.2024, із занесенням її до протоколу судового засідання, вирішено розгляд справи відкласти на 21.11.2024.
20.11.2024 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 20.11.2024 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
20.11.2024 на адресу суду від представника ОСОБА_2 надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.
20.11.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи.
21.11.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника позивачів надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Наступний розгляд справи призначено на 04.12.2024.
26.11.2024 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 27.11.2024 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
04.12.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника позивачів надійшли заперечення на клопотання про залишення позовної позови без розгляду та клопотання про недопустимість доказів, неприйняття доказів до уваги.
04.12.2024, протокольною ухвалою із занесенням її до протоколу судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 20.01.2025.
17.12.2024 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано додаткові пояснення у справі щодо клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
17.12.2024 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 18.12.2024 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
09.01.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшла заява про виклик свідка.
20.01.2025, в судовому засіданні протокольною ухвалою із занесенням її до протоколу судового засідання, судом вирішено зобов`язати представника відповідача надати інформацію про звернення ОСОБА_1 від 08.10.2024, визнати явку ОСОБА_3 обов`язковою, у задоволенні заяви про виклик свідка відмовити. Наступне судове засідання призначене на 05.02.2025. 
22.01.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та додаткові пояснення у справі.
Ухвалою від 27.01.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
29.01.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшла заява про виклик свідка.
04.02.2025 на адресу суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відмову від адміністративного позову.
Відповідно до довідки від 05.02.2025 дану справу знято з розгляду. Наступне судове засідання призначене на 17.02.2025.
12.02.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 17.02.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
Відповідно до акту від 17.02.2025 судове засідання в режимі відеоконференції не відбулось з технічних причин. Наступне судове засідання призначене на 18.02.2025.
17.02.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.
18.02.2025 в судовому засіданні, протокольною ухвалою із занесенням її до протоколу судового засідання, судом вирішено відкласти розгляд справи на 03.03.2025.
18.02.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про припинення повноважень представника. 
20.02.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 24.02.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
Ухвалою від 03.03.2025 вирішено клопотання ОСОБА_3 про відмову від адміністративного позову задовольнити. Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Вінницької районної військової (державної) адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Агрономічна сільська рада про скасування містобудівних умов та обмежень закрити.
Протокольними ухвалами від 03.03.2025 із занесенням їх до протоколу судового засідання, судом вирішено клопотання представника ОСОБА_2 про виклик свідка повернути без розгляду, у задоволенні заяви представника позивача про долучення доказів відмовити, в судовому засіданні оголошено перерву до 06.03.2025.
Протокольною ухвалою від 06.03.2025 із занесенням їх до протоколу судового засідання, судом вирішено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду відмовити, в судовому засіданні оголошено перерву до 02.04.2025.
21.03.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 31.03.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
31.03.2025 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява про перенесення розгляду справи.
Ухвалою суду від 02.04.2025 клопотання ОСОБА_2 задоволено, розгляд справи відкладено на 29.04.2025.
17.04.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову.
Ухвалою від 21.04.2025 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.
24.04.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
25.04.2025 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява про перенесення розгляду справи.
Ухвалою від 28.04.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
28.04.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
29.04.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява, у якій представник зазначив, що не заперечує проти відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 30.04.2025 клопотання ОСОБА_2 задоволено, розгляд справи відкладено на 19.05.2025.
07.05.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 12.05.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
14.05.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшли пояснення по позовній заяві, у якій наголосив, що у позовній заяві позивачем не наведено обґрунтувань щодо порушеного права та невірно обраний спосіб захисту порушеного права. Натомість зауважив, що містобудівні умови та обмеження видані у відповідності до норм чинного законодавства, підстави для відмови у їх видачі були відсутні на момент їх видачі та затвердженні, тому у задоволенні позову просить відмовити.
15.05.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшла заява про залишення без розгляду адміністративного позову в частині скасування містобудівних умов та обмежень.
16.05.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення на заяву про призначення судово - будівельної технічної експертизи.
19.05.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 
У судовому засіданні, 19.05.2025, протокольною ухвалою із занесенням її до протоколу судового засідання, клопотання представника позивача про долучення доказів повернуто представнику без розгляд, оголошено перерву до 20.05.2025.
Ухвалою від 20.05.2025 вирішено позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької районної військової адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Агрономічна сільська рада про скасування містобудівних умов та обмежень залишити без руху. Запропоновано позивачу протягом 10-ти днів з дня отримання повного тексту ухвали подати до суду клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду, у якому зазначити поважні причини пропуску строку звернення до суду.
04.06.2025 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою від 10.06.2025 клопотання ОСОБА_1 задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Вінницької районної військової адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , Агрономічна сільська рада про скасування містобудівних умов та обмежень та поновити пропущений строк. Призначено судове засідання на 16.08.2025 липня 2025.
Ухвалою від 12.06.2025 виправлено описку, допущену в ухвалі від 10.06.2025.
19.06.2025 через підсистему "Електронний суд" представника ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи.
23.06.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 15.07.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
15.07.2025 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява про перенесення розгляду справи.
16.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.
16.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 17.07.2025 відкладено розгляд справи на 30.07.2025.
22.07.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 24.07.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні у даній справі.
29.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи.
29.07.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 30.07.2025 вищезазначені клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 14.08.2025.
14.08.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
14.08.2025 протокольною ухвалою із занесенням їх до протоколу судового засідання, судом вирішено відкласти розгляд справи на 27.08.2025.
18.08.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 19.08.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника Вельможко К.С. у судовому засіданні у даній справі.
26.08.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
17.08.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ДІАМ надійшла заява, у якій представник зазначила, що не заперечує проти відкладення розгляду справи.
27.08.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника ОСОБА_2 надійшла заява, у якій представник зазначив, що не заперечує проти відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 28.08.2025 відкладено розгляд справи на 18.09.2025.
18.09.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про витребування доказів.
18.09.2025 протокольною ухвалою із занесенням їх до протоколу судового засідання судом відмолено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення у даній справі експертизи та відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження та призначено дану справу до розгляду по суті на 16.10.2025.
19.09.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 23.09.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника Вельможко К.С. в судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
16.10.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
16.10.2025 протокольною ухвалою із занесенням їх до протоколу судового засідання судом задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд справи на 03.11.2025.
20.10.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 31.10.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника ОСОБА_4 у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні, 03.11.2025, під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та наголосив, що ОСОБА_2 здійснюється будівництво 4 поверхових будинків, що суперечить виданим містобудівним умовам та обмеженням, оскільки не дотримано гранично допустимого відсотка забудови відведених земельних ділянок. Так, відповідно пояснювальної записки до плану зонування села Агрономічне максимально допустимий відсоток забудови на земельних ділянках в зонах Ж-1 складає 40%, натомість відповідно до виданих містобудівних умов та обмежень допустимий відсоток забудови зазначено 50%, 65,7 %, а в інших взагалі не визначений. За таких обставин були наявні підстави для відмови у їх видачі ОСОБА_2 . На запитання суду, які права позивача порушені спірними містобудівними умовами, представник зазначив, що позивачка проживає напроти спірного будівництва, під час проведення будівельних робіт на дорозі загального користування заважає важка техніка, після здачі в експлуатацію багатоповерхового будинку буде ускладнений рух, а під час будівництва на її будинку та у сусідніх будинках були пошкодження у вигляді тріщин. Водночас, на запитання суду чи зверталась позивачка зі скаргами на пошкодження її майна, остання зазначила, що з такими не зверталась.
Представник відповідача Вінницької РВА заперечив проти задоволення позову та зауважив, що містобудівні умови та обмежені, видані ОСОБА_2 , затверджені відповідно до вимог чинного законодавства, а підставі для відмови були відсутні. 
Представник Хована С.Д. проти задоволення позову заперечив та зазначив, що позов є безпідставним та необґрунтованим. ОСОБА_2 звернувся до Вінницької РДА та надав увесь пакет документів, тому містобудівні умови та обмеження затверджено відповідачем 1, підстави для відмови були відсутні. Права позивача не порушені спірним будівництвом, відтак це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Представник Агрономічної сільської ради також заперечив проти задоволення позову та звернув увагу суду, що рішенням суду у справі № 128/2833/17 скасовано рішення про затвердження Генерального плану села Агрономічне, відтак не є чинним і План зонування села Агрономічне. Більше того, на момент видачі містобудівних умов та обмежень для проектування будівництва №42, 43, 44, 45 не діяли Державні будівельні норми на перехідний період, що вказані в абз. 5 розділу ВСТУП пояснювальної записки «- ДБН 360- 92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень», а діяли Державні будівельні норми з планування територій ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». Згідно п.6.1.30 - 6.1.42 розділу 6, підрозділ «Садибна забудова» ДБН Б.2.2- 12:2019 «Планування та забудова територій» відсутні вимоги щодо відсотку забудови земельної ділянки для житлових будинків садибного типу (які будуються у Зоні садибної забудови Ж-1), тому як наслідок не застосовуються.
Протокольною ухвалою із занесенням її до протоколу судового засідання у судовому засіданні оголошено перерву до 18.11.2025.
04.11.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 06.11.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника Вельможко К.С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Протокольною ухвалою від 18.11.2025 із занесенням її до протоколу судового засідання у судовому засіданні оголошено перерву до 03.12.2025.
18.11.2025 через підсистему "Електронний суд" представником Державної інспекції архітектури та містобудування України подано заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою від 19.11.2025 заяву Державної інспекції архітектури та містобудування України задоволено. Забезпечено участь представника Вельможко К.С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції та під час розгляду справу по суті.
20.11.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника Хована С.Д. надійшли додаткові пояснення по суті позовних вимог.
01.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника Вінницької РВА надійшли додаткові пояснення у справі.
01.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.
03.12.2025 дана справа знята з розгляду, наступне судове засідання призначене на 09.12.2025.
09.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача.
09.12.2025 через підсистему "Електронний суд" від представника Хована С.Д. надійшла заява про відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 09.12.2025 зазначене клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 05.01.2026.
05.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника Агрономічної сільської ради та представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 05.01.2026 зазначені клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 15.01.2026.
14.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника Вінницької РВА надійшла заява про розгляд справи без участі. 
15.01.2026 на адресу суду від ОСОБА_2 надійшла заява про перенесення розгляду справи.
15.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника Агрономічної сільської ради надійшла заява, у якій представник заперечує проти задоволення клопотання про залучення співвідповідача.
15.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника ДІАМ надійшло клопотання про закриття провадження у справі та додаткові пояснення у справі.
Ухвалою від 15.01.2026 у задоволенні клопотання представника позивача про залучення співвідповідача відмовлено.
Протокольною ухвалою від 15.01.2026 із занесенням її до протоколу судового засідання у судовому засіданні оголошено перерву до 26.01.2026.
26.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження у справі.
26.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника ДІАМ надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою від 26.01.2026 зазначене клопотання судом задоволено, розгляд справи відкладено на 03.02.2026.
В судовому засіданні, 03.02.2026, протокольною ухвалою із занесенням її до протоколу судового засідання у задоволенні клопотання представника ДІАМ про закриття провадження у справі відмовлено.
При цьому, щодо позовних вимог про зобов`язання ДІАМ провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм та правил щодо будівництва житлового будинку, яке проводиться ОСОБА_2 на підставі повідомлень про початок будівельних робіт, представник позивача зазначив, що 24.04.2024 позивач звернулась до ДІАМ зі скаргою, у якій просила провести перевірку спірного об`єкту будівництва, однак ДІАМ листом відмовила їй у проведенні позапланової перевірки, тому на думку представника позивача, суд може зобов`язати відповідача провести позапланову перевірку в разі встановлення порушень будівельних норм. На думку представника позивача, спірний об`єкт будівництва загрожує майну позивачки та її життю.
Представник відповідача заперечила проти таких вимог та зазначила, що позивач ані у скарзі, ані у позові не зазначила, що загрожує її правам, життю та здоров`ю спірним будівництвом, оскільки під час дії воєнного стану повноваження щодо проведення позапланових перевірок обмежені. Також наголосила, що за зверненням позивача та Агрономічної сільської ради проводилась перевірка спірного будівництва, за результатами якої винесено припис та постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.
Представник ОСОБА_2 наголосив, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушеного права, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відмова у проведенні перевірки позивачем не оскаржувалась та не є предметом позову, позивач не довела, що спірне будівництво загрожує її правам, життю та здоров`ю.
03.12.2026 суд перейшов до стадії прийняття судового рішення, судове засідання призначене на 13.02.2026. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
За змістом пункту 7 частини першої статті 1 Закону №3038-VI містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Статтею 8 Закону №3038-VI передбачено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.
Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.
Положеннями частин 1, 2 та 4 четвертої статті 26 Закону №3038-VI передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Згідно з частиною 5 статті 26 Закону №3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;
2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Положеннями статті 29 Закону №3038-VI визначено, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.
Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.
Частиною 3 ст. 29 встановлено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.
Інформацію про речове право на земельну ділянку, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, відомості з Державного земельного кадастру уповноважені органи містобудування та архітектури отримують відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги».
Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.
Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.
Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).
Виходячи з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», отримання замовником або проектувальником вихідних даних є першим етапом проектування та будівництва об`єктів. А відповідно до ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність», підготовка містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є початковим етапом комплексу робіт зі створення об`єкта архітектури.
Як визначено ст. 14 Закону України «Про основи містобудування», до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належить надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить питання надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.
При цьому, законом регламентовано питання можливої відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а саме, відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:
1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;
2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;
3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.
Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.
Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника або за рішенням суду.
Скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється:
1) за заявою замовника;
3) за рішенням суду.
У разі скасування за рішенням суду містобудівних умов та обмежень посадові особи відповідного уповноваженого органу містобудування та архітектури несуть відповідальність згідно із законом.
Завдання на проектування об`єктів будівництва складається і затверджується замовником за погодженням із проектувальником.
Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об`єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.
Зміст наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, однією із підстав для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень або у подальшому під час здійснення державно-будівельного або судового контролю.
Виходячи з підстав позову в цій справі, вони кореспондують з п. 3 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки позивач стверджує про невідповідність виданих ОСОБА_2 містобудівних умов та обмежень вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. У свою чергу, представник позивача наголосив, що ОСОБА_2 проводиться будівництво з порушенням містобудівної документації, а саме проводиться будівництво багатоквартирного житлового будинку (житлового комплексу "Озерний") із порушенням містобудівної документації, а саме плану зонування села Агрономічне, оскільки у зоні Ж-1, яка призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до 3-х поверхів із земельними ділянками та зблокованих одно-двоквартирних житлових будинків на суміжних земельних ділянках, оскільки зводиться багатоквартирний житловий будинок, висотою 4 поверхи. Крім того, на думку представника позивача, відповідно до наказу № 345 від 15.12.2011 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України " Про прийняття національного стандарту ДСТУ - НББ "Настанова про склад та зміст плану зонування території (зонінг), яким затверджено відповідні ДСТУ, пояснювальної записки до Плану зонування території села Агрономічне Вінницького району Вінницької області, для зони Ж-1 (Садибна забудова), підпункт 4 п. 3.2, передбачено максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки - 40%, натомість згідно пояснювальної записки до техніко - економічних показників об`яєкта, що надавались для отримання містобудівних умов та обмежень, відсоток забудови земельної ділянки зазначено 64,40 %, змінено на ---% (містобудівні умови 42); 50%, змінено 45,60% (містобудівні умови № 43); 50%, змінено ---% (містобудівні умови 44).
Проте, проаналізувавши доводи й заперечення учасників справи та її матеріали, суд не знаходить підстав для висновку про такі невідповідності.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 0520680200:03:002:0481 площею 0,0600 га, 0520680200:03:002:0482 площею 0,0453га, 0520680200:03:002:0483 площею 0,0462 га, 0520680200:03:002:0484 площею 0,0568 га, що підтверджується 4-рма Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.07.2020 року та 4-рма Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19.11.2020 року.
При цьому, третьою особою для отримання містобудівних умов надано усі необхідні документи, передбачені нормами ст. 26 ЗУ № 3038-VI, для отримання містобудівних умов та обмежень.
У зв`язку з чим, наказом від 07.08.2020 року начальника відділу житлово - комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації затверджено Містобудівні умови та обмеження для проектування будівництва № 42, 43, 44, 45 (надалі - Містобудівні умови).
Відповідно до зазначених Містобудівних умов та обмежень № 42 від 07.08.2020 року максимальний відсоток забудови земельної ділянки було зазначено у 50%. 17.11.2020 року відділом житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації видано наказ №90 про внесення змін до Містобудівних умов і обмежень № 42 від 07.08.2020 року, яким зазначено, що «підпункт 2 пункту 3 слід читати наступним чином: підпункт 2. Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки читати: 0%.
Відповідно до зазначених Містобудівних умов та обмежень № 43 від 07.08.2020 року, виданих відділом житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації, відсоток забудови земельної ділянки зазначено 50%.
Відповідно до зазначених Містобудівних умов та обмежень № 44 від 07.08.2020 року, максимальний відсоток забудови земельної ділянки було зазначено у 50%. 17.11.2020 року Відділом житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації видано наказ № 91 про внесення змін до Містобудівних умов і обмежень № 44 від 07.08.2020 року, яким зазначено, що «підпункт 2 пункту 3 слід читати наступним чином: підпункт 2. Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки читати: 0%.
Відповідно до зазначених Містобудівних умов та обмежень № 45 від 07.08.2020 року, максимальний відсоток забудови земельної ділянки було зазначено у 50%. 
Так, абз. 2 статті 5 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил.
За змістом з положень статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.
Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.
Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Генеральні плани населених пунктів можуть поєднуватися з детальними планами всієї території населених пунктів або її частин.
Строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується.
Відповідно до статті 18 зазначеного Закону план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.
План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.
План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.
Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог:
1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території;
2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності;
3)відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій;
4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон;
5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови;
6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями;
7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів;
8) відображення обмежень (у тому числі меж) використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України.
Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території.
Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності іншим положенням генерального плану населеного пункту, комплексного плану (за наявності).
Такі зміни розробляються, узгоджуються та затверджуються в порядку, визначеному цим Законом для розроблення, узгодження та затвердження комплексного плану, генерального плану населеного пункту.
За порушення вимог, встановлених планом зонування території, фізичні та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.
Зі змісту наведених вище норм слідує, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної та землевпорядної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту, який визначає, в тому числі види функціонального призначення відповідної території населеного пункту.
Водночас, план зонування території розробляється на підставі та відповідно до генерального плану населеного пункту.
Так, 21 серпня 2015 року Агрономічною сільською радою прийнято рішення "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області". 
18 травня 2016 року Агрономічною сільською радо прийнято рішення № 106 "Про затвердження плану зонування села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
Земельні ділянки на яких проводиться будівництво відповідно до Плану зонування території села Агрономічне Вінницького району Вінницької області, розміщені у функціональній зоні Ж-1, (Садибна забудова).
При цьому, у пояснювальній записці до Плану зонування для територіальної зони Ж-1, (Садибна забудова) п. 4 п. 3.2. «житлові зони» вказано «Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки - Відповідно до державних будівельних норм - 40%.»
Разом з тим, відповідно до абз. 5 розділу пояснювальної записки зазначено про те, що: «Рішення прийняті з урахуванням чинного законодавства України у сфері містобудування та вимог державних будівельних норм, серед іншого, наказу "Про затвердження порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст" від 07.07.2011 № 109; ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень». 
Згідно вказаного переліку Державних будівельних норм вказано ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень», які затверджено Наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 № 44.
«Державні будівельні норми "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень України.
Відповідні норми обов`язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень. 
Дані норми розраховані на перехідний період - до розробки загальної концепції нормативної бази України в галузі містобудування і капітального будівництва.»
Однак, слід зауважити, що ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень» втратив чинність відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 23.04.2018 № 100 "Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій»".
Згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 26.04.2019 №104 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» замінений на ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» з 01.10.2019.
В розділі 1 «Сфера застосування» ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» зазначено:
«1.1 Ці державні будівельні норми поширюються на планування і забудову територій населених пунктів та міжселенних територій на державному, регіональному та місцевому рівні й застосовуються у відповідності з [7].
1.2 Ці норми обов`язкові для органів державного управління, місцевого самоврядування, підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських населених пунктів та інших територіях.
1.3 Ці норми не поширюються на планування та забудову територій стратегічних об`єктів, об`єктів військово-промислового комплексу, пенітенціарних об`єктів, специфічних та вузькоспеціа- лізованих виробництв (у тому числі вугільних розрізів і шахт, газосховищ і газоперекачувальних станцій, кар`єрів відкритого видобутку корисних копалин).»
Відтак, суд звертає увагу представника позивача, що на момент видачі Містобудівних умов та обмежень для проектування будівництва №42, 43, 44, 45 Порядок №109 втратив чинність згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 №289 та не діяли Державні будівельні норми на перехідний період, що вказані в абз. 5 розділу ВСТУП пояснювальної записки «- ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень», а діяли Державні будівельні норми з планування територій ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».
Згідно п.6.1.30 - 6.1.42 розділу 6, підрозділ «Садибна забудова» ДБН Б.2.2- 12:2019 «Планування та забудова територій» відсутні вимоги щодо відсотку забудови земельної ділянки для житлових будинків садибного типу (які будуються у Зоні садибної забудови Ж-1), тому як наслідок не застосовуються.
Водночас, під час розгляду справи по суті на запитання суду, якому нормативному акту не відповідають спірні містобудівні умови, представник позивача зазначив, що вони не відповідають Плану зонування села Агрономічне. Проте, з такими доводами суд категорично не погоджується та звертає увагу представника, що рішення суб`єкта владних повноважень має відповідати нормам чинного законодавства, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин в сукупності з іншою містобудівною документацією, такою як Генеральний план та План зонування.
Також, щодо доводів позивача стосовно наявних невідповідностей у документах, а саме розбіжності між площею земельної ділянки, зазначеною у техніко-економічних показниках (0,0462 га), та площею, визначеною у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за кадастровим номером 0520680200:03:002:0482 (0,0453 га), суд вважає такі доводи безпідставними з огляду на таке.
Різниця у зазначених показниках становить 0,0009 га (9 кв.м), що є незначною величиною та має очевидний технічний характер. З аналізу матеріалів справи вбачається, що при формуванні техніко-економічних показників допущено описку (технічна помилка) у зазначенні площі земельної ділянки.
При цьому, така описка не змінює фактичних меж земельної ділянки, не впливає на її кадастровий номер, правовий режим чи цільове призначення, а також не призводить до зміни відсотку забудови у значенні, яке могло б свідчити про порушення містобудівних вимог.
Суд враховує, що правовстановлюючим та достовірним документом щодо площі земельної ділянки є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому площа визначена як 0,0453 га. Саме ці відомості підлягають застосуванню при оцінці відповідності проектної документації вимогам законодавства.
Отже, наведена розбіжність має характер технічної описки, не є істотною, не впливає на зміст та правові наслідки спірних правовідносин, а тому не може бути підставою для задоволення позовних вимог у цій частині.
Щодо доводів представника позивача щодо невідповідності поверховості спірного об`єкту будівництва виданим містобудівним умовам, то суд такі до уваги не приймає та зауважує, що суд надає оцінку містобудівним умовам та підставам їх видачі на момент затвердження, а не відповідності поверховості на даний час, коли об`єкт будівництва вже зведений.
Окремо суд вважає за необхідне зазначити щодо невідповідності містобудівних умов та обмежень плану зонування села Агрономічне в частині максимального відсотка забудови.
Так, в ході судового розгляду встановлено, що 21 серпня 2015 року Агрономічною сільською радою прийнято рішення "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
З метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон Агрономічною сільською радою у складі генерального плану населеного пункту розроблено план зонування території, про що 18 травня 2016 року прийнято рішення № 106, яким і затверджено план зонування села Агрономічне Вінницького району Вінницької області.
Водночас рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 128/2833/17, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 року та постановою Верховного Суду від 27.03.2024 року, визнано протиправним та нечинним рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 серпня 2015 року "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області". 
При цьому, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року зупинено до вирішення справи по суті та набрання рішенням у справі законної сили дію рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 серпня 2015 року 42 сесії 6 скликання "Про затвердження генерального плану с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області". 
На переконання суду, визнання в судовому порядку нечинним рішення, яким затверджено генеральний план села Агрономічне Вінницького району Вінницької області, саме по собі призводить до втрати чинності рішенням цього ж органу місцевого самоврядування, яким затверджено план зонування території, оскільки план зонування території є складовою генерального плану та розробляється в складі такого генерального плану.
Тобто, з набранням законної сили рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі № 128/2833/17, яким визнано нечинним рішення Агрономічної сільської ради від 21.08.2015 року "Про затвердження генерального плану села Агрономічне Вінницького району Вінницької області", втрачає чинність і рішення Агрономічної сільської ради від 18.05.2016 року № 106 "Про затвердження плану зонування села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".
Враховуючи, що в межах даних правовідносин ключовим є питання відповідності оскаржуваних рішень вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», норми якого спрямовані на забезпечення безпечних і належних умов життєдіяльності людини, раціональне використання територій та дотримання балансу публічних і приватних інтересів суд вважає, що оскаржувані містобудівні умови та обмеження розроблені і затверджені уповноваженим органом у межах наданих повноважень, відповідають вимогам містобудівної документації та є чинними до завершення будівництва об`єкта нерухомості третьої особи, а також з огляду на те, що третя особа використовує належні їй земельні ділянки відповідно до їх цільового призначення, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для їх скасування.
З огляду на наведені обставини справи, суд висновує, що позивач не обґрунтувала, а суд не встановив правових підстав для скасування оскаржуваних містобудівних умов та обмежень.
Відтак, позивачем не доведено наявності порушень будівельних норм та законодавства при затвердженні містобудівних умов та обмежень, а також не встановлено обставин, які б свідчили про їх невідповідність вимогам чинного законодавства чи порушення прав, свобод або інтересів позивача.
Отже, підстави для задоволення позовних вимог в частині скасування містобудівних умов та обмежень відсутні.
Надаючи оцінку вимогам позивача в частині зобов`язання ДІАМ провести перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил щодо будівництва житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , на ділянках з кадастровими номерами: 0520680200:03:002:0481; 0520680200:03:002:0482; 0520680200:03:002:0483; 0520680200:03:002:0484, яке проводиться ОСОБА_2 на підставі повідомлень про початок будівництва від 06.01.2021, суд зазначає наступне.
Обґрунтовуючи відповідні позовні вимоги представник позивача зазначив, що 24.04.2024 позивач звернулась до ДІАМ зі скаргою, у якій просила провести перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудування, листом від 15.05.2024 позивача повідомлено, що відповідно до прийнятого Комісією щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності ДІАМ рішення, рекомендації щодо обґрунтованості позапланової перевірки та її проведення відсутня. 
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.01.2021 № BH051201230298 «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 ; замовник: ОСОБА_2 ; кадастровий номер 0520680200:03:002:0481;
- повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.01.2021 № ВН051201230475 «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 ; замовник: ОСОБА_2 ; кадастровий номер 0520680200:03:002:0482;
- повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.01.2021 № ВН051201230192 «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 ; замовник: ОСОБА_2 ; кадастровий номер 0520680200:03:002:0483;
- повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.01.2021 № BH051201230218 «Будівництво житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 ; замовник: ОСОБА_2 ; кадастровий номер 0520680200:03:002:0484.
Так, статтею 41 Закону № 3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. 
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом
Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Порядок здійснення архітектурно будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, пунктом 1 якого визначено, що Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, сертифікованими відповідальними виконавцями робіт, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», встановлено такі правові підстави для проведення позапланової перевірки: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Зазначений перелік є вичерпним. 
Водночас, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
За наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.
На період воєнного стану здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю в порядку позапланової перевірки з підстав, визначених Законом, можливо лише за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України та відповідного рішення Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України. 
Як встановлено судом та заперечується сторонами, 24.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до ДІАМ із скаргою про порушення вимог у сфері містобудівельної діяльності та проведення перевірки стосовно: 
- здійснення ОСОБА_2 нового будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер 0520680200:03:002:0481, на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.01.2021 № BH051201230298; 
- здійснення ОСОБА_2 нового будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер 0520680200:03:002:0482, на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.01.2021 № ВН051201230475 
- здійснення ОСОБА_2 нового будівництва житлового будинку з;а адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер 0520680200:03:002:0483, на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.01.2021 № ВН051201230192;
- здійснення ОСОБА_2 нового будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер 0520680200:03:002:0484, на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.01.2021 № BH051201230218;
видати припис про зупинення будівельних робіт та скасувати повідомлення про початок.
Листом № 2905/21/13-24 від 15.05.2024, за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 , повідомлено, що відповідно до прийнятого Комісією рішення, рекомендації щодо обґрунтованості позапланової перевірки та необхідності її проведення відсутні. 
При цьому, суд акцентує увагу, що позивач не оскаржила відповідне рішення, водночас зазначена відмова не є предметом оскарження і у даній справі, тому суд в межах заявлених позовних вимог не надає оцінку підставам прийняття такого рішення.
Суд наголошує, що позивача як у самій скарзі, так і у позовній заяві не обґрунтувала наявність загрози, що має негативний вплив на її права, законні інтереси, життя та здоров`я, захист навколишнього природного середовища, забезпечення безпеки держави.
Водночас, проведення перевірок в умовах воєнного стану це виключення з загального правила про заборону їх проведення і наявність таких виключень підлягає доведенню в кожному конкретному випадку.
Саме по собі зазначення про порушення будівельних норм не свідчить про наявність загроз, що мають саме значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини.
Відтак, підсумовуючи усе вищезазначене, на думку суду, позовні вимоги про зобов`язання Державної інспекції архітектури та містобудування України слід визнати необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Разом з тим, відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Отже, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.
Згідно із вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
У розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб, за загальним правилом, є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Отже, право на судовий захист, зазвичай, має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення, за загальним правилом, має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом. Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав і захист законних інтересів, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.
Відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення Аксу проти Туреччини [Aksu v. Turkey] пункт 50; Берден [Burden v. the United Kingdom] пункт 33; Тенасе проти Молдови [Tгnase v. Moldova]).
Отже, наведені вище положення не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, без реального порушення прав, свобод чи інтересів позивача у спірних правовідносинах, тільки тому, що заявник вважає, що начебто певні обставини впливають на його правове становище. Предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.
Таким чином, враховуючи положення зазначених норм законодавства, особа, яка звертається до адміністративного суду з позовом має довести наявність порушення оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкту владних повноважень саме її прав, свобод або законних інтересів у сфері публічно-правових відносин, які потребують судового захисту.
Обґрунтовуючи наявність порушеного права, позивач зазначає, що є безпосереднім сусідом земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво на підставі оскаржуваних містобудівних умов та обмежень, а також є жителем с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, що підтверджується поданими до суду доказами реєстрації місця проживання та володіння нерухомим майном у даному населеному пункті.
Позивач наголошує, що її інтереси, як члена територіальної громади, не були враховані та забезпечені під час розроблення, публічного обговорення і подальшого затвердження містобудівної документації Агрономічною сільською радою у встановленому законом порядку. Відтак, на її думку, видання відповідачем містобудівних умов та обмежень всупереч затвердженій містобудівній документації є порушенням прав та законних інтересів жителів відповідної території.
При цьому, ОСОБА_1 вважає, що такі дії порушують гарантовані при затвердженні містобудівної документації права та інтереси громадськості, зокрема щодо забезпечення належних умов життєдіяльності, благополуччя, безпеки, сталого розвитку території, а також умов для реалізації та захисту права власності й інших пов`язаних прав, що виникають у процесі планування та забудови територій, що, на її переконання, є підставою для судового захисту.
Однак, суд критично оцінює доводи позивача з огляду на таке.
Як встановлено під час розгляду справи, позивач не є безпосереднім суміжним землевласником чи землекористувачем земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво, оскільки її об`єкт нерухомості розташований по інший бік проїжджої частини та не має спільної межі із земельною ділянкою забудови. Таким чином, позивач не належить до кола осіб, права яких можуть зазнавати прямого та безпосереднього впливу у зв`язку із реалізацією спірних містобудівних умов та обмежень.
Посилання позивача на потенційну загрозу її життю та безпеці є припущенням та не підтверджене жодними належними і допустимими доказами у розумінні статей 72- 77 Кодексу адміністративного судочинства України. Матеріалами справи не встановлено, що будівництво здійснюється з відхиленням від затвердженої проектної документації, з порушенням державних будівельних норм чи створює реальну, а не гіпотетичну небезпеку для мешканців прилеглої території.
Твердження про те, що після введення об`єкта в експлуатацію рух по дорозі буде ускладнено, також носить оціночний та прогнозований характер. Чинне законодавство у сфері містобудування не передбачає можливості скасування містобудівних умов та обмежень з підстав припущень щодо ймовірного збільшення інтенсивності дорожнього руху, якщо не доведено порушення конкретних норм містобудівної документації, державних будівельних норм чи правил безпеки дорожнього руху. Жодних доказів невідповідності проектних рішень вимогам ДБН або затвердженій містобудівній документації позивачем не надано.
Відповідно до усталеної практики адміністративного судочинства, обов`язковою умовою для задоволення позову є встановлення факту порушення саме суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу позивача, яке має реальний та безпосередній характер. Натомість доводи позивача ґрунтуються на загальних міркуваннях щодо можливого впливу забудови на умови проживання у населеному пункті, що саме по собі не свідчить про індивідуалізоване порушення її прав.
За таких обставин суд дійшов висновку, що з наведених позивачем доводів не встановлено факту порушення її прав, свобод чи законних інтересів, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Судові витрати позивача відповідно до вимог ст. 139 КАС України стягненню не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Державна інспекція архітектури та містобудування України (бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, ЄДРПОУ 44245840).
Відповідач: Вінницька районна військова адміністрація (вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, 21036, ЄДРПОУ 04050975).
Третя особа: Агрономічна сільська рада (вул. Центральна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, ЄДРПОУ 04525998).
Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Повний текст судового рішення складено та підписано 23.02.2026.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна