Справа № 196/1549/25 
№ провадження 2-а/196/2/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року      с -ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,

учасники справи та представники учасників справи:
позивач ОСОБА_1 ,
представник позивача – адвокат Бойко Юрій Олександрович,
відповідач Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області,
відповідач - поліцейський ВП №4 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в       Дніпропетровській області капітан поліції Денисенко Андрій Іванович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с-ща Царичанка адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського ВП №4 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Денисенко Андрія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бойко Ю.О., звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського ВП №4 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Денисенко А.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6331184 від 12.12.2025 р. стосовно ОСОБА_1 , а справу закрити.  
Зазначив, що 12 грудня 2025 року стосовно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4926332 від 08.06.2025 р., вказана постанова була вручена йому в цей день.
Отримана ним копія постанови не містить роз`яснення порядку та строків оскарження. Постанова містить посилання лише на ст.289 КУпАП.
Оскаржувана постанова ні за змістом ні за формою не відповідає вимогам КУпАП та вимогам Наказів МВС №1376 від 06.11.2015 р., №1395 від 07.11.2015 р.
Відповідач не дотримався процедури винесення адміністративної постанови, оскільки він /позивач/ участі в розгляді справи не брав, йому не були роз`яснені всі права, як учаснику провадження про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено право на захист, не було забезпечено можливості отримати кваліфіковану правову допомогу.
Постанова серії ЕНА №6331184 від 12.12.2025 р. винесена поліцейським без його участі та за відсутності даних про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи.
Поліцейським не дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, що передбачено п.9 р.ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395.
Постанова винесена працівником поліції, який не підтвердив свої повноваження. Також оскаржувана постанова не містить повідомлення про орган Національної поліції, від імені якого поліцейський виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.
Також в порушення ч.2 ст.283 КУпАП його не було повідомлено про наявність чи відсутність технічного засобу яким мало здійснюватися фото або відеофіксування, що є істотним порушенням встановленої законом процедури.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності роздрукована за допомогою спеціальних технічних пристроїв, належним чином не підписана електронним підписом та є недійсним документом.
Також зазначив, що 13.12.2025 р. повинно було відбутись поховання загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 представниками Могилівської громади та його було запрошено полагодити дорогу в селі, де жив загиблий, а саме розсипати шлак. Він був змушений погодитись через відсутність штатних трактористів. Такий стан крайньої необхідності змусив його погодитись й надати професійну допомогу.
Після виконаних робіт по дорозі із с.Новопідкряжа до с.Могилів, його було зупинено працівниками поліції та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6331184 від 12.12.2025 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, а справу закрити, вирішити питання про відшкодування судових витрат.
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26.12.2025 р. адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Роз`яснено обов`язок відповідачу, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, надати всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов (а.с. 15).
Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Ізотова Т.Л. через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову. 
Зазначила, що 12.12.2025 р. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, поліцейський ВП №4 ДРУП №2 ГУНП капітан поліції Денисенко А.І. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6331184. 
Зі змісту вказаної постанови зафіксовано, що 12.12.2025 р. о 16:13 год., по дорозі Н31 66 км с.Могилів Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував трактором LF без права керування транспортними засобами, зокрема постановою Центрального районного суду міста Дніпра від 21.05.2025 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 2 400.00 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, що також підтверджується доданим відеозаписом.
Вважають, що у діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.283 КУпАП та складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395 (а.с.22-26).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бойко Ю.О. позов підтримали з вищевикладених підстав та просили позовні вимоги задовольнити.
Відповідач - поліцейський ВП №4 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції Денисенко А.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що 12.12.2025 р. в с.Могилів н трасі Н31 66 км. було виявлено трактор під керуванням ОСОБА_1 , який був позбавлений права керування транспортними засобами на строк 5 років. ОСОБА_1 було повідомлено, що він позбавлений права керування транспортними засобами, про що останній погодився, роз`яснено права та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст.126 ч.4 КУпАП. 
Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву представник відповідача Ізотова Т.Л. просила розглядати справу без участі представника (а.с.22-26). 
Свідок ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні за клопотанням позивача, пояснив, що разом з ОСОБА_4 працюють в одній організації пожежниками. У грудні 2025 р. начальник попросив його та ОСОБА_5 допомогти у ремонті дороги, окрім них нікому було їздити на тракторі. Оскільки необхідна була допомога, то він з ОСОБА_4 сіли за кермо та поїхали виконувати відповідну роботу. ОСОБА_4 посвідчення водія не мав. Трактор під керуванням ОСОБА_5 зупинки працівники поліції. 
Суд заслухавши учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. 
Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6331184 від 12.12.2025 р., винесену інспектором відділення поліції №4 (с-ще Царичанка) Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Денисенко А.І., позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400.00 грн. (а.с. 33).
У постанові вказано, що 12.12.2025 р. о 16.13 год. в с.Могилів дорога Н31 66 км., водій ОСОБА_1 керував трактором LS PLUS90, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування на підставі рішення Кіровського районного суду від 21.05.2025 р. терміном на 5 років, чим порушив п.2.1.а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Позивач ОСОБА_1 не погодився з даною постановою і оскаржив її до суду.
Наведене свідчить про наявність публічно-правового спору з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.
Частиною четвертою статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з абзацом а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові ВС від 27 червня 2019 у справі № 560/751/17, згідно якої визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.  Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення.
На виконання передбаченого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення представником відповідача до відзиву додано відеофайл (WhatsApp Video 2025-12-29 at 16.06.08), де зафіксовані події складення оскаржуваної постанови відносно позивача.
Однак, досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що у спірній постанові не міститься не лише будь-яких посилань на технічний засіб, на який здійснено фіксування вказаного правопорушення, а й взагалі відомостей про наявність такого відеозапису. Докази протилежного не були надані відповідачем.
Згідно ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про  технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
Оскаржувана постанова серії ЕНА №6331184 від 12.12.2025 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам частини 3 статті 283 КУпАП, адже не містить інформації про фіксацію правопорушення технічним засобом, що нівелює доказове значення наданого відповідачем відеозапису.
Позивач ОСОБА_6 в обґрунтування позовних вимог посилається, зокрема, на те, що відповідач не дотримався процедури винесення адміністративної постанови, оскільки він участі в розгляді справи не брав, йому не були роз`яснені всі права, як учаснику провадження про адміністративне правопорушення, не було роз`яснено право на захист, не було забезпечено можливості отримати кваліфіковану правову допомогу; постанова винесена поліцейським без його участі та за відсутності даних про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи; працівник поліції не підтвердив свої повноваження; також в порушення ч.2 ст.283 КУпАП його не було повідомлено про наявність чи відсутність технічного засобу яким мало здійснюватися фото або відеофіксування.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.
Суд зазначає, що наданий відповідачем відеодоказ, є недопустимим доказом в силу вимог ст.74 КАС України.
Таким чином, відповідачами не спростовано доводи позивача щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови.
Порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення /п. 27 Постанови Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а/.
Щодо доводів позивача про наявність в його діях крайньої необхідності, то вчинене діяння не підпадає під ознаки стану крайньої необхідності, передбачені ст.18 КУпАП.
Крім того, суд зазначає, що згідно спірної постанови дії позивача ОСОБА_1 кваліфіковані саме за ч.4 ст. 126 КУпАП (а.с. 33).
При цьому суд зауважує, що постановою Центрального районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року /справа №203/1624/25/ ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 22.02.2025 р. о 22:20 год. в м.Дніпро по вул.К.Ольги,19б, керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування даним транспортним засобом, правопорушення вчинене повторно. З копії постанови серії ЕНА №3664164 від 14.12.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП (а.с. 54-55). Постанова залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2025 р. та набрала законної сили 08.07.2025 р. (а.с.56-58). 
Таким чином, у діях  ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. 
У даному випадку судом здійснюється розгляд справи лише в межах обставин адміністративного правопорушення, яке зазначено в оскаржуваній постанові та кваліфіковане за ч.4 ст. 126 КУпАП.
Слід зазначити, що суд не має права самостійно перекваліфікувати дії позивача на ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки це погіршує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Судом встановлено наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови. 
При цьому, суд зазначає, що справа не може бути надіслана на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), оскільки сплинув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.1 ст.38 КУпАП, що є безумовною підставою для закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, відповідачі по справі не надали суду беззаперечних та належних доказів дотримання поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимог ст.268, 245, 280, 283 КУпАП. 
Встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача виконані вимоги вищевказаних приписів КУпАП, у зв`язку з чим доходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд вважає належним способом захисту порушених прав позивача скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн., а тому з відповідача – Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача необхідно стягнути витрати понесені на його сплату у розмірі 605,60 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 139, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ :

Позов  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського ВП №4 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Денисенко Андрія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6331184 від 12.12.2025 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20400 грн., провадження по справі – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на сплату судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять грн. 60 коп.).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, код ЄДРПОУ 40108866, адреса місцезнаходження: 49101, м.Дніпро, вул.Троїцька,20а.
Відповідач: поліцейський ВП №4 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції Денисенко Андрій Іванович (робоча адреса: 51000, Дніпропетровська область, с-ще Царичанка, вул.Нагорна, 9). 

Суддя    Л.П. Бабічева