ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 р. 	Справа № 440/7937/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Подобайло З.Г. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 (головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова) у справі №440/7937/22
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач), в якому з урахуванням уточнень, просила суд:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії позивача без урахування довідки ТОВ "ВАДО" № 35 від 09.07.2012 про заробітну плату для обчислення пенсії,
- зобов`язати відповідача зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу позивача період її роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ "ВАДО",
- зобов`язати відповідача здійснити з 06.01.2021 перерахунок пенсії позивача за віком на підставі довідки ТОВ "ВАДО" № 47 від 16.07.2012 про облік північних надбавок та коефіцієнтів для обчислення пенсії,
- зобов`язати відповідача зарахувати з 06.01.2021 довідку № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020 позивача у період роботи позивача з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП "Ліберті", 
- здійснити з 16.12.2021 відновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі всіх наданих документів.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без урахування довідки ТОВ "ВАДО" № 35 від 09.07.2012 про заробітну плату та довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 22.09.2020 № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020 про заробітну плату за період з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП "Ліберті".
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ "ВАДО" відповідно до довідки № 35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП "Ліберті", відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 23.11.2021.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з дати припинення - 23.11.2021.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.
За наслідками апеляційного оскарження, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 залишено без змін.
За заявою ОСОБА_1 , ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2026 заяву задоволено частково, встановивлено судовий контроль за виконанням рішення від 09.01.2023 у справі 440/7937/22.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області у строк 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі 440/7937/22 з підтверджуючими доказами про його виконання.
03.01.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про роз`яснення ухвали суду від 01.01.2026, зокрема роз`яснити: 
у задоволенні, яких саме вимог її заяви від 21.12.2025 відмовлено, враховуючи формулювання «задовольнити частково»?
чи була судом проведена перевірка факту невиконання ГУ ПФУ в Полтавській області вимог ухвали від 01.11.2024, і якщо так, то яка правова оцінка надана такому невиконанню?
чому судом повторно встановлено судовий контроль за рішенням суду від 09.01.2023, замість застосування санкцій до боржника за ігнорування вже існуючого контролю, встановленого ухвалою суду від 01.11.2024?
чи означає надання нового 30-денного строку для звіту, що попередня вимога суду (ухвала від 01.11.2024) щодо надання електронного розрахунку пенсії та доказів врахування довідок №35, №47 та архівної довідки втратила силу? Чи зобов`язаний ПФУ у межах нового строку надати саме ці витребувані раніше документи?
як ухвала від 01.01.2026 про встановлення судового контролю узгоджується з іншою ухвалою від того ж числа (01.01.2026) по ст.378 КАС України, де зазначено, що рішення нібито вже виконано в повному обсязі? Якщо рішення виконано, то для чого встановлено новий контроль? А якщо контроль встановлено, то чому заява про зміну способу виконання визнана.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №440/7937/22.
Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин судом, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просила суд скасувати таку ухвалу та прийняти нову постанову, якою задовольнити її заяву та роз`яснити ухвалу суду від 01.01.2026, а саме:
чи залишається обов`язковою для виконання Полтавського ПФУ вимога щодо надання електронного розрахунку пенсії та доказів врахування довідок №35, №47 та архівної довідки №02-04/2/1782-С від 22.09.2020 у межах встановленого нового строку?
яка правова оцінка надана судом факту невиконання ГУ ПФУ в Полтавській області попередньої ухвали суду від 01.11.2024?
у задоволенні яких саме вимог заяви позивача від 21.12.2025 було відмовлено (з огляду на формулювання «задовольнити частково»)?
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що судом проігноровано вимоги її заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Зазначає про порушення її права на справедливий суд та обов`язковість судового рішення, оскільки відмовляючи у задоволенні її заяви про роз`яснення судового рішення, суд першої інстанції покриває бездіяльність відповідача.
У зв`язку з наведеним, вважає подану нею заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №440/7937/22 від 13.01.2026 визначено склад колегії суддів: Русанова В.Б. - головуючий суддя; судді: П`янова Я.В., Бегунц А.О.
У зв`язку з перебуванням судді Бегунца А.О. у відрядженні, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №440/7937/22 від 12.02.2026 визначено склад колегії суддів: Русанова В.Б. - головуючий суддя; судді: П`янова Я.В., Подобайло З.Г.
Відповідач не подав відзив на апеляційну скаргу. 
Відповідно до ч.1 ст.308, ст.311 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження, в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду першої інстанції, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для роз`яснення ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2025.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.ч.2,3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Аналіз конструкції наведеної норми дає підстави стверджувати, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення та постановлення додаткового рішення цим же судом. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим, як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання, й, при цьому, саме можливість примусового виконання рішення як така є однією з умов подання заяви про його роз`яснення.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 23.06.2025 року у справі №990/254/24. 
Отже, роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин. Не підлягають роз`ясненню судові рішення, що прийняті з процесуальних питань, які не стосуються суті спору, що виник між сторонами у справі.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 13.03.2019 року у справі №800/203/17, а також в ухвалах Верховного Суду від 15.02.2022 року у справі № 9901/494/21, від 26.02.2025 року у справі № 990/54/25.
Враховуючи наведене вище, оскільки ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 не є судовим рішенням, яким вирішено спір по суті та яке підлягає виконанню, то в силу вимог ст.254 КАС України ця ухвала не підлягає роз`ясненню за будь-яких умов.
Наведене вище також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 01.04.2019 року у справі №9901/782/18 (П/9901/782/18).
З урахування наведеного вище, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для роз`яснення ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2026, в порядку ст.254 КАС України.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 254, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2026 у справі №440/7937/22 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   Я.В. П`янова