Справа № 355/523/26 
Провадження № 2/355/760/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І. 
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Процент» Руденко К.В. з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором № 21308 від 17 жовтня 2024 року у розмірі 23950,00 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 16 жовтня 2024 року по 09 лютого 2026 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00% річних) та Графіку платежів; 0,00 гривень штраф за порушення умов кредитного договору (за наявності), а також судові витрати у розмірі 2662,40 гривень та 10000,00 гривень витрат на правову допомогу.
Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 21308 від 17 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (торгова марка «PROCENT») та ОСОБА_1 , відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 730 днів (до 17 жовтня 2026 року), шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 000941 направлявся відповідачу 17 жовтня 2024 року о 09:45:42 годині шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 17 жовтня 2024 року о 09:45:55 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 000941 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Кредитні кошти в розмірі 5000,00 гривень були відправлені відповідачу 17 жовтня 2024 року на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПриватБанк».
У зв`язку з порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 20 лютого 2026 року становить: 23950,00 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 16.10.2024 року по 09.02.2026 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00% річних) та Графіку платежів та 0,00 гривень штраф за порушення умов кредитного договору (за наявності).
Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак подав клопотання, у якому просив розглянути справу № 355/523/26 за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Процент» у всіх судових засіданнях. У позовній заяві представник позивача вказав, що проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, була належно повідомлена про час, місце розгляду справи на 08 квітня 2026 року на 12 годину 45 хвилин, судову повістку, копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідач отримала, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення. Причину неявки не повідомила, яку слід вважати неповажною. Відзиву стосовно заявлених позовних вимог надано не було.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі.
Судом досліджено матеріли справи у повному обсязі а саме:
Копію кредитного договору № 21308 від 17 жовтня 2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (товариство) та ОСОБА_1 (позичальник), за п.п. 1.1-1.3 якого на умовах встановлених цим договором, Товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 5000 гривень (п`ять тисяч гривень 00 копійок) (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить - 1.0% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365.00%) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та застосовується у межах строку визначеного в п. 1.3. договору. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 730 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку № 1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього договору. Означений договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 000941 (а.с. 14-15).
Відповідно до п.п. 6.1 кредитного договору № 21308 від 17 жовтня 2024 року даний договір укладається в інформаційно-комунікаційній системі на сайті https://procent.com.ua (ІКС) відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 1.4 кредитного договору № 21308 від 17 жовтня 2024 року дата кредиту: 17 жовтня 2024 року, дата платежу процентів першого періоду: 06 листопада 2024 року, сума кредиту: 5000,00 гривень, нараховані проценти за користування кредитом: 1000,00 гривень.
Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», які розміщені на сайті https://procent.com.ua. Товариство переказує суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс (фінансову установу, що здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків) або іншим способом (п.п. 1-5-1.6 кредитного договору № 21308 від 17 жовтня 2024 року).
Як слід з п.п. 1.8-1.10 кредитного договору № 21308 від 17 жовтня 2024 року загальні витрати позичальника за кредитом станом на дату укладення договору складуть 36500.00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає: 2611.14% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 41500.00 гривень.
Відповідно до п.п. 4.4 договору у разі прострочення з оплати чергового платежу нарахованих процентів за кредитом, позичальник зобов`язаний протягом 20 календарних днів сплатити заборгованість по простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування Кредитом станом на дату оплати.
З копії паспорта споживчого кредиту - інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (який підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 346025 позичальника ОСОБА_1 17 жовтня 2024 року, слід, що відповідач була ознайомлена з умовами кредитування зокрема, з основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, з інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядком повернення кредиту (а.с. 16).
Суд дослідив копію Правил надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (а.с. 25-27).
Відповідно до копії довідки директора ТОВ «ПЕЙТЕК» О. Макарчука від 17 лютого 2026 року, між ТОВ «ПЕЙТЕК» (що є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг) та ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_3 від 02 квітня 2024 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта з маскою 4149499083147734 від ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» на суму 5000,00 гривень. Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - a17be24a-46e5-4f63-977f-415f5b688fa1, Session ID – НОМЕР_4 , сайт торгівця - https://procent.com.ua/uk, електронний платіжний засіб – 4149499083147734, код авторизації – 500679, Банк-еквайр - АТ «ПУМБ». Дата і час створення 17 жовтня 2024 року, 09:46:00, дата і час прийняття в роботу – 17 жовтня 2024 року, 09:46:02, дата і час виконання – 17 жовтня 2024 року, 09:46:03. Мета платежу: «Перерахування коштів за договором 21308 від 2024-10-17 на умовах фінансового кредиту» (а.с. 17).
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 16 березня 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію про те, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_6 . По рахунку № НОМЕР_6 було зарахування коштів на суму 5000 гривень за період 17 жовтня 2024 року по 22 жовтня 2024 року. У наданій АТ КБ «ПриватБанк» виписці за договором № б/н за період з 17 жовтня 2024 року по 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 наявне зарахування коштів на суму 5000,00 гривень 17 жовтня 2024 року (а.с. 52-54).
Позивачем надано копію детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором № 21308 від 17 жовтня 2024 року, клієнт: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , сума кредиту 5000,00 гривень, річний процент 365.0, дата повернення кредиту 17 жовтня 2026 року, з якого слід, що станом на 09 лютого 2026 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за означеним договором становить 29000 гривень 00 коп., в тому числі: строкова заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 гривень; строкова заборгованість по нарахованих процентах за користування кредитом - 50,00 гривень; строкова заборгованість за комісією - 0,00 гривень; прострочена заборгованість за сумою кредиту - 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплачених процентах за користування кредитом - 23950,00 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 гривень; заборгованість за штрафами - 0,00 гривень, заборгованість по несплачених процентах за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п. 3.3. договору - 0,00 гривень (а.с. 18-24).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п. 5, 6, 7 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги закону, уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач, використовуючи своє право згідно укладеного договору підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором та отримала кредитні кошти, які використовувала на свій розсуд.
За ч. 1 ст. 526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як слід з ст. 536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
За ст. 625 ЦК України слід, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України слід, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За ч. 1 ст. 1048 ЦК України слід, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Як було встановлено судом, що сторона позивача, уклавши з відповідачем кредитний договір, надала відповідачу можливість отримати грошові кошти та використовувати їх за своїм бажанням. Відповідач не виконала своїх зобов`язань перед стороною позивача, не повернула борг стосовно кредитних своїх зобов`язань, чим порушила умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, сторона позивача в праві вимагати від відповідача заборгованість за кредитним договором № 21308 від 17 жовтня 2024 року у розмірі 23950,00 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом, за період з 16 жовтня 2024 року по 09 лютого 2026 року за нараховані відповідно до п. 1. 2 Кредитного договору за ставкою 1.00% за кожен день користування кредитом (365% річних) та графіку платежів.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, позивач просить стягнути на його користь з відповідача 10 000,00 гривень на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Стороною позивача були надані:
копія договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, контрагентами за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (замовник) та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (а.с. 31);
копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Руденка К.В. (а.с. 31 зворотна сторона);
копію акту приймання-передачі наданих послуг № 103 від 26 січня 2026 року до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року (а.с. 32);
копію витягу з реєстру № 1 від 26 січня 2026 року до акту приймання-передачі наданих послуг № 103 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, з якого слід, що виконавець підготував позовні заяви про стягнення заборгованості з боржників замовника, зокрема: складання та подання позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 21308 від 17 жовтня 2024 року та клопотання про витребування доказів: 9000,00 гривень; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику ОСОБА_1 за кредитним договором № 21308 від 17 жовтня 2024 року: 1000,00 гривень (а.с. 33);
копію платіжної інструкції № 4298 від 30 січня 2026 року, платник: ТОВ «ФК «Процент», отримувач: ОСОБА_2 , призначення платежу: оплата за надання послуг по договору № 03/06/2024 від 03 червня 2024 року згідно акту № 103 від 26 січня 2026 року (а.с. 34).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Сторона відповідача, отримавши позовну заяву та додатки до неї, не надала суду доказів щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу від сторони відповідача не надійшло. З таких підстав слід задовольнити вимоги сторони позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, сплачений судовий збір стороною позивача у розмірі 2662,40 гривень повинен бути стягнутий зі сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 6, 205, 207, 526, 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1050, 1052, 1054 ЦК України,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» Руденка Костянтина Васильовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (код ЄДРПОУ 41466388), заборгованість за кредитним договором №21308 від 17 жовтня 2024 року у розмірі 23950 (двадцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок заборгованість за процентами за користування кредитом, за період з 16 жовтня 2024 року по 09 лютого 2026 року за нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного договору за ставкою 1.00% за кожен день користування кредитом (365% річних) та графіку платежів.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (код ЄДРПОУ 41466388) витрати понесені під час подачі позовної заяви по сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривень 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (код ЄДРПОУ 41466388) витрати понесені на правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 13 квітня 2026 року.

Суддя Баришівського
районного суду       С. І. Чехов