С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2-а/760/647/26
В справі 760/24185/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина
17 квітня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коробенка С.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

ІІ. Описова частина
27 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати зазначену постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.
Ухвалою від 01 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. 16 квітня 2025 року позивачем подано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою від 21 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29 червня 2024 року інспектором Департаменту патрульної поліції було винесено постанову серії ЕНА № 2504261 про притягнення його до адміністративної відповідальності нібито за керування транспортним засобом CHEVROLET NUBIRA, д.н.з. НОМЕР_1 , особою, позбавленою права керування транспортними засобами, за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 176, із зупинкою в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».
Позивач стверджує, що оскаржувана постанова при ньому не складалася та йому не вручалася, про її існування він дізнався лише нещодавно від патрульних поліцейських, що підтверджується відсутністю його підпису на постанові та відсутністю доказів її доведення до відома позивача. Крім того, позивач звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові вказано кваліфікацію його дій за статтею «126 прим» КУпАП, тоді як Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить і ніколи не містив такої статті. Також позивач зазначає, що він фактично не керував автомобілем, а лише перевіряв акумулятор.
23 лютого 2026 року від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував, наполягаючи на правомірності оскаржуваної постанови. Відповідач зазначив, що при встановленні особи водія було виявлено, що він позбавлений права керування рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.01.2024 на термін 12 місяців, у зв`язку з чим постанову було винесено правомірно. Водночас відповідач повідомив, що відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів відсутні у зв`язку зі спливом строків зберігання.

ІІІ. Мотивувальна частина
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно з частиною 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції, серед іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП. Відповідно до частини 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Також у пункті 24 зазначеної постанови Пленуму звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що 29 червня 2024 року посадовою особою Департаменту патрульної поліції було винесено постанову серії ЕНА № 2504261 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Із наданої відповідачем роздруківки з бази «Армор» вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, кваліфікованого за «ч. 4 ст. 126 прим КУпАП».
Оцінюючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
По-перше, щодо кваліфікації дій позивача. Кодекс України про адміністративні правопорушення у чинній, а так само і в жодній з попередніх редакцій не містить і ніколи не містив статті 126-1 (126 «прим»). Кодекс містить лише статтю 126 «Керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами», яка складається з п`яти частин та примітки. Зазначення в оскаржуваній постанові неіснуючої статті закону як правової підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності є суттєвим порушенням вимог статті 283 КУпАП, яка встановлює обов`язкові реквізити постанови у справі про адміністративне правопорушення, зокрема зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за дане правопорушення. Кваліфікація діяння за неіснуючою нормою КУпАП свідчить про відсутність належної правової підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
По-друге, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на жоден із доказів, передбачених статтею 251 КУпАП, зокрема на показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, на пояснення свідків чи інші фактичні дані, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.
Відповідачем до відзиву не додано жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Наданий витяг з бази «Армор» є лише роздруківкою інформації про винесення постанови, проте не є доказом події правопорушення. Відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів, як зазначив сам відповідач, відсутні у зв`язку зі спливом строків зберігання, що позбавляє суд можливості перевірити обставини, за яких було винесено оскаржувану постанову.
Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що в оскаржуваній постанові зазначена неіснуюча стаття КУпАП, а відповідачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових та фактичних підстав.
За таких обставин вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2504261 від 29.06.2024 підлягає задоволенню, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності – закриттю.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
За правилами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на задоволення позовних вимог, на підставі частини 1 статті 139 КАС України з відповідача – Департаменту патрульної поліції на користь позивача необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору у розмірі 605,60 грн

IV. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 2, 6–11, 19, 20, 22, 242–246, 257–262, 286, 293, 295 КАС України, ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 293 КУпАП, суд вирішив:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 2504261 від 29 червня 2024 року, винесену посадовою особою Департаменту патрульної поліції, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126прим Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок у рахунок відшкодування понесених позивачем витрат на сплату судового збору.
4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
5. Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; код ЄДРПОУ: 40108646.

Суддя: