П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/22474/24	

Перша інстанція суддя Іванов Е.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Яковлєва О.В.,
суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому заявлено вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме:
- визнання протиправними дії щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу, для обчислення пенсії, періоду трудової діяльності з 22.01.1985 по 16.02.1993;
- зобов`язання зарахувати до страхового стажу період трудової діяльності з 22.01.1985 по 16.02.1993, згідно архівної довідки ФДКУ «Центрального архіву МО РФ» від 23.12.2021 №2/53264;
- зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком з 29.02.2024.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Як пояснює позивач, з розрахунку його пенсії вбачається, що пенсійним органом не зараховано до страхового стажу період роботи з 22.01.1985 по 16.02.1993. У зв`язку з цим, 29.02.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати до страхового стажу період роботи з 22.01.1985 по 16.02.1993, згідно архівної довідки ФДКУ «Центрального архіву МО РФ» від 23.12.2021 №2/53264 та здійснити йому перерахунок та виплату пенсії. Однак, на вказану заяву, відповідач відмовив у здійснені такого перерахунку, посилаючись на те, що в довідці не розкрито повністю ім`я та по батькові та в трудовій книжці відсутній запис про зазначений період роботи. На думку позивача, такі дії пенсійного фонду є протиправними, оскільки формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження у реалізації його конституційного права на соціальний захист. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 позов задоволено, а саме:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , для обчислення пенсії, періоду трудової діяльності з 22.01.1985 по 16.02.1993;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 22.01.1985 по 16.02.1993, згідно архівної довідки ФДКУ «Центрального архіву МО РФ» від 23.12.2021 №2/53264;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з 29.02.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано неможливістю зарахування до страхового стажу позивача спірний період роботи позивача, на підставі архівної довідки від 23.12.2021 №2/53264, оскільки в ній міститься невідповідність імені та по батькові з паспортними даними, а саме повністю не розкрито ім`я та по батькові. Крім того, управління не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь позивача сплаченого за подання позову судового збору, зазначаючи, що ч.2 ст.72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим законом.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та з 09.09.2003 отримував пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (а.с.44)
02.02.2022 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До вказаної заяви додано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_1 та архівну довідку ФДКУ «Центрального архіву МО РФ» від 23.12.2021 №2/53264. (а.с.82)
Згідно рішення від 04.02.2022 №951380148401, пенсійним органом призначено позивачу з 02.02.2022 пенсію за віком, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (а.с.76)
З розрахунку страхового стажу, який враховувався для обчислення пенсії позивача, вбачається, що ГУ ПФУ в Одеській області не враховано період його роботи з 22.01.1985 по 16.02.1993. (а.с.78)
29.02.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 22.01.1985 по 16.02.1993, на посаді «техніка відділення програмного керування», згідно архівної довідки ФДКУ «Центрального архіву МО РФ» від 23.12.2021 №2/53264. (а.с.25)
На вказану заяву, листом від 15.03.2024 №8299-6987/M-02/8-1500/24, відповідач повідомив про відсутність підстав для її задоволення, мотивуючи відповідь тим, що в довідці від 23.12.2021 №2/53264 не розкрито повністю ім`я та по батькові та запис про зазначений період роботи в трудовій книжці від 12.04.1991 НОМЕР_1 - відсутній. Також, зазначено, що в трудовій книжці наявний запис про період роботи на малому багатопрофільному підприємстві «Блок», з 12.04.1991 по 07.09.1993, який також не зарахований до страхового стражу, оскільки наявні виправлення в даті зарахування на роботу. (а.с.25-26)
Позивач, не погоджуючись з такою відмовою, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови йому у зарахуванні до страхового стажу період роботи з 22.01.1985 по 16.02.1993, звернувся до суду з позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. При вирішенні справи суд першої інстанції виходив з того, що положення ст.62 Закону України №1058-IV, передбачає, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або відповідних записів у ній, стаж підтверджується згідно положень Порядку №637, зокрема архівними довідками. В контексті обставин даної справи, оскільки трудова книжка позивача не містить запису про його роботу, за період з 22.01.1985 по 16.02.1993, суд першої інстанції вважав, що архівна довідка від 23.12.2021 №2/53264 є належним доказом підтвердження такого періоду трудової діяльності. Разом з тим, суд спростував доводи відповідача щодо неможливості зарахування спірного періоду до страхового стажу, що враховується при обчисленні пенсії позивача, зазначаючи про те, що відповідач не дав оцінку всьому змісту архівної довідки, яка містила відомості щодо повного ПІБ позивача (на 2-й сторінці архівної довідки), з чим не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон України №1058-IV).
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно ч.1 ст.9 Закону України №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 ст.24 Закону України №1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).
Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, ст.48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).
Так, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у п.3 Порядку №637.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.2022 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої було додано, зокрема трудову книжку серії НОМЕР_1 та архівну довідку ФДКУ «Центрального архіву МО РФ» від 23.12.2021 №2/53264. 
За результатом розгляду заяви, позивачу призначено пенсію за віком, однак до страхового стажу не зараховано період роботи, з 22.01.1985 по 16.02.1993, на посаді техніка відділення програмного керування, згідно архівної довідки ФДКУ «Центрального архіву МО РФ» від 23.12.2021 №2/53264.
Відсутність підстав для зарахування вказаного періоду трудової діяльності позивача управління мотивує тим, що в довідці від 23.12.2021 №2/53264 не розкрито повністю ім`я та по батькові та відсутній запис про зазначений період роботи в трудовій книжці від 12.04.1991 НОМЕР_1 . 
В контексті обставин даної справи, суд першої інстанції дійшов висновків щодо наявної протиправності в діях відповідача, оскільки останнім не в повному обсязі досліджено зміст довідки від 23.12.2021 №2/53264, які судова колегія вважає помилковими, виходячи з наступного.
Так, трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 видана 12.04.1991 замість втраченої, про що зроблено відповідний запис на зворотній стороні обкладинки трудової книжки, та дійсно не містить записи про роботу позивача, у період з 22.01.1985 по 16.02.1993, тому у відповідності положень Порядку №637 для підтвердження стажу роботи, підлягає врахуванню архівна довідка ФДКУ «Центрального архіву МО РФ» від 23.12.2021 №2/53264.
Колегія суддів зазначає, що видача уточнюючої довідки передбачена чинним законодавством України і має на меті забезпечення права особи на отримання пенсії, оскільки відомості, які в ній зазначаються, стосуються конкретної особи щодо періоду її роботи і умов праці, у зв`язку з чим при її видачі юридичні особи, установи, організації керуються виключно тими відомостями, які містяться в первинних документах. Отже, уточнююча довідка є офіційним документом, форма якої затверджена Постановою Кабінету Міністрів України №637, і роботодавець несе відповідальність за правильність відомостей, зазначених у ній.
В свою чергу, з архівної довідки від 23.12.2021 №2/53264 вбачається, що з 22.01.1985 ОСОБА_1 прийнятий до військової частини НОМЕР_2 на посаду техніка відділення програмного керування та 16.02.1993 звільнений з посади, у зв`язку з переміщенням до іншої військової частини. При цьому, в довідці зазначено, що військова частина НОМЕР_2 входила до складу військової частини НОМЕР_3 (Служба космічних досліджень Відділу морських робіт експедиційних робіт Академії наук СССР). (а.с.19-20)
Разом з тим, слід врахувати записи трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 12.04.1991, відповідно до яких у період з 12.04.1991 по 07.09.1993 (записи №№1-2) позивач працював «камянщиком» на малому багатопрофільному підприємстві «Блок». (а.с.43з.б.)
За аналізом довідки від 23.12.2021 №2/53264 та записів трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що в один і той же період, зокрема починаючи з 12.04.1991, позивач одночасно працював на різних підприємствах (військова частина НОМЕР_2 та МБП «Блок») на посадах різного профілю, що ставить під сумнів дійсність відомостей в архівній довідці від 23.12.2021 №2/53264. 
Інших доказів щодо підтвердження періоду роботи позивача з 22.01.1985 по 16.02.1993 матеріали справи не містять. 
Попри зазначене, судова колегія звертає увагу, що підставою для звернення до суду з позовом позивач обґрунтовував протиправну, на його думку, відмову, викладену у листі пенсійного органу від 15.03.2024 (а.с.25) щодо незарахування стажу на підставі архівної довідки. Поряд з тим, вказаним листом, позивачу також відмовлено у зарахуванні до стражу періоду роботи з 12.04.1991 по 07.09.1993 з підстав наявних виправлень у трудовій книжці, однак позивач не порушує питання щодо вказаного періоду, що, на думку суду, додатково свідчить про неузгодженість між собою періодів трудової діяльності позивача. 
Також, слід звернути увагу, що позивачу призначена пенсія по інвалідності згідно Закону України №1058-IV з 09.09.2003. При цьому, з архівною довідкою від 23.12.2021, яка є підставою для здійснення перерахунку пенсії, позивач звернувся у 2024 році, не зазначаючи жодних пояснень стосовно того, що унеможливило звернення за перерахунком пенсії та врахування періоду роботи, зазначеного у спірній довідці, до загального трудового стажу до 2024 року. 
На підставі наведеного, у сукупності, з огляду на розбіжність даних щодо періоду роботи позивача, що містяться в архівній довідці та трудовій книжці, колегія суддів не вбачає протиправності в діях ГУ ПФУ в Одеській області щодо неврахуванні до страхового стажу для обчислення пенсії періоду трудової діяльності позивача з 22.01.1985 по 16.02.1993, на підставі архівної довідки від 23.12.2021 №2/53264. 
Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст.308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року скасувати з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	О.В. Єщенко   А.В. Крусян