Справа № 577/439/26
Провадження № 2/577/804/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

09 березня 2026 року м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Потій Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції сторін.
Представник позивача  ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г.О. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Свеа Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л., у якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №27585 від 24.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованості за кредитним договором №630836547 від 01.02.2018 в сумі 40979,11 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Одночасно просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 10725,52 грн.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2018 між  ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №630836547, згідно якого позичальнику надано кредит. Правонаступником АТ «Альфа-Банк», на підставі договору факторингу від 01.02.2018 є ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», правонаступником якого, на підставі договору факторингу від 01.12.2020 є ТОВ «Росвен Інвест Україна». 24.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис №27585 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №630836547 від 01.02.2018 в розмірі 40979,11 грн. 26.03.2024 ТОВ «Росвен Інвест Україна» змінило власне найменування на ТОВ «Свеа Фінанс». На підставі оспорюваного виконавчого напису №27585 від 24.02.2021, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. відкрито виконавче провадження з примусового виконання №66107627. У рамках виконавчого провадження накладено арешт на всі рахунки боржника. З мобільного застосунку «Дія» позивачу стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження. Представник позивача  ОСОБА_1 - адвокат Працевитий Г.О., з посиланням на норми ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, тому як вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі копії кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений. Позивач з розміром заборгованості не згоден, а отже, вона не є безспірною. 
Відзиву на позов не надходило.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду від 18.02.2026 дану цивільну справу прийнято до свого провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 09.03.2026 о 12:45 год; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с. 35).
Сторони по справі належним чином повідомлені про розгляд справи (а.с. 36-40). 
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло.
Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався.
Від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. письмових пояснень по суті справи не надходило.
Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
23 січня 2018  ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 14).
Приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. 15 липня 2021 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №66107627 про примусове виконання виконавчого напису № 27585 від 24.02.2021, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з  ОСОБА_1 за кредитним договором №630836547 від 01.02.2018, укладеним з АТ «Альфа-Банк». Останнє відступило право вимоги за кредитним договором №630836547 від 01.02.2018 на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» уклавши договір факторингу №1 від 30.11.2020. На підставі договору факторингу №01/12-1 від 01.12.2020 право вимоги перейшло від ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ТОВ «Росвен Інвест Україна», заборгованості за кредитним договором №630836547. Строк платежу 01.02.2018. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.12.2020 по 01.03.2021. Сума заборгованості – 40479,11 грн, та витрати за вчинення напису. Загальна сума стягнення 40979,11 грн (а.с. 21).
29 листопада 2021 винесена постанова про арешт коштів боржника (а.с.24).
14.10.2025 постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. змінено назву сторони виконавчого провадження (а.с.25).
Як вбачається з відповіді на запит приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. від 03.02.2026 адресованого адвокату Працевитому Г.О., на виконанні у нього перебуває виконавче провадження ВП №66107627, відкрите 15.07.2021 з виконання виконавчого напису №27585, виданого 24.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Виконавче провадження зупинено 30.01.2026 відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувачем за виконавчим провадженням ВП №66107627 є ТОВ «Свеа Фінанс» код ЄДРПОУ 37616221. У ході здійснення виконавчого провадження станом на 03.02.2026 з боржника на користь АТ «Альфа Бак» стягнень не було. Станом на 03.02.2026 з боржника стягнуто та перераховано на користь стягувача ТОВ «Свеа Фінанс» 10725,52 грн., як погашення заборгованості за виконавчим написом (а.с.20)
ІV. Норми права.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). 
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). 
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.
Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Отже, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.
V. Оцінка суду.
Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. 
Встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172.
Вказаний пункт 2 Переліку (зі змінами внесеними Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662) передбачав, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, визнав незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року в т.ч. в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до зазначеного кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, у простій письмовій формі.
У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять.
За встановлених обставин справи та вимог закону, оскаржуваний напис, не відповідає умовам вчинення виконавчих написів, що передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та положенням Порядку вчинення нотаріальних дій.
З огляду на викладене, оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
За таких обставин, слід стягнути з відповідача на користь позивача 18387,92 грн грн безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
VІ. Процесуальні витрати.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним.
Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2129,92 грн (а.с. 9) за подання позову та 542,06 грн за подання заяви про забезпечення позову, всього на загальну суму 2662,4? грн. (а.с.27).
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 4259,84 грн. судового збору
Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про надання правничої допомоги від 09.01.2026, та додатковий договір від 09.01.2026 до договору про надання правничої допомоги від 09.01.2026 укладені між АБ «Юрконсалт «Геннадія Працевитого» та ОСОБА_2 , відповідно до якого вартість наданих послуг за одну годину складає 1000 грн. Акт від 09.01.2026 про надані послуги згідно якого підтверджується, що АБ «Юрконсалт «Геннадія Працевитого» надало ОСОБА_1 , наступні послуги: консультація адвоката, аналіз матеріалів виконавчого провадження, формування та направлення позовної заяви, формування та направлення заяви про забезпечення позову до позовної заяви, позовна заява, письмові пояснення. Відповідь на відзив, отримання рішення суду, закінчення виконавчого провадження 5 год. Розрахунок від 09.01.2026 відповідно д якого ОСОБА_1 сплатив АБ «Юрконсалт «Геннадія Працевитого» 5000 грн. (а.с. 10 - 10 на звороті, 11)
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумності їхнього розміру, виходячи з обставин цієї справи.
Керуючись ст. 12, 76-81, 89, 280, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Позов  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №27585 від 24.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (перейменовано на ТОВ «Свеа Фінанс») заборгованості за кредитним договором №630836547 від 01.02.2018 в сумі 40979,11 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Свеа Фінанс»» на користь  ОСОБА_1 ,безпідставно набуті кошти у розмірі 10725,52 грн.; 2662,40 грн. судового збору та 5000 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 18387,92 грн. (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят сім грн. 92 коп).
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач:  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).
Представник позивача: адвокат Працевитий Геннадій Олександрович (69035,м. Запоріжжя, вул. В.Зайцева,4, оф.18).
Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (040070, м. Київ, вул. Іллінська,8, ЄДРПОУ 37616221).
Третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (10008, м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 35). 
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович (40003, м. Суми, вул. Привокзальна, оф. 412).

Суддя        Н.  В. Потій