Справа № 242/2204/20
Провадження № 1-кп/0203/836/2026

В И Р О К
іменем України

03 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
за участю прокурора – ОСОБА_3 , 
обвинуваченого – ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020050500000419 від 06 травня 2020 року відносно  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Українська Покровського району Донецької області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 28.01.2026 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в порушення Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», який забороняє громадянам мати у власності вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу, «Положення про дозвільну систему», затвердженого Кабінетом Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та указаної зброї, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, скоїв незаконне поводження з боєприпасами без передбаченого законом дозволу, на території м. Українськ, Донецької області при наступних обставинах: приблизно у листопаді 2019 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 знаходився в с. Карлівка, Мар`їнського району, Донецької області де здійснював роботи по ремонту даху нежитлових будинків, пошкоджених від бойових дій. В цей час ОСОБА_4 на території одного із покинутих домоволодінь, розташованих в с. Карлівка, Мар`їнського району, Донецької області, точної адреси не встановлено, побачив два металевих предмета, що є корпусом наступальної осколкової ручної гранати типу РГД-5 та засобом підриву (засобом детонування) уніфікованим запалом ручної гранати, модернізованим, дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), виготовлених промисловим (заводським) способом, які споряджені вибуховою речовиною. У конструкційному поєднанні корпус гранати РГД-5 із запалом типу УЗРГМ-2 являються наступальною осколковою ручною гранатою типу РГД-5, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, яку ОСОБА_4 підібрав, та достовірно знаючи, що ручна граната типу РГД-5 є бойовим припасом, перевіз до себе додому, тим самим незаконно придбав та незаконно умисно став зберігати дану гранату без передбаченого законом дозволу за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 , за раковиною ванної кімнати.
15.05.2020 року в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де зареєстрований та мешкає ОСОБА_4 в ванній кімнаті квартири було виявлено та вилучено предмети, які згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи № 2/21-60 від 19.05.2020 є корпусом наступальної осколкової ручної гранати типу РГД-5 та засобом підриву (засобом детонування) уніфікованим запалом ручної гранати, модернізованим, дистанційної дії типу УЗРГМ-2, виготовленим промисловим (заводським) способом, спорядженим вибуховою речовиною. У конструкційному поєднанні корпус гранати РГД-5 та запал типу УЗРГМ-2 являються наступальною осколковою ручною гранатою типу РГД-5, яка відноситься до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху, яку ОСОБА_4 незаконно, умисно придбав та зберігав для особистих цілей без передбаченого законом дозволу за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, які виразилися у придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу. 
Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При визначенні виду та розміру покарання суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Враховуються також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному. При цьому останню обставини суд, на підставі ст. 66 КК України, відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючі дані обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 28.01.2026 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. При цьому він вчинив інкриміноване йому суспільно небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи призначення судом реального покарання.
Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім, виконає мету призначення покарання, буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не застосовувався. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд –
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення покарання, призначеного цим вироком суду, більш суворим покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.01.2026 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування остаточно призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання за цим вироком частково відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.01.2026 року, починаючи з 07.10.2025 року по день набрання цим вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-вибухотехнічної експертизи №2/21-60 від 19.05.2020 в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.
Речові докази:
-флеш-накопичувач з відеозаписом, здійсненим під час проведення обшуку, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- важіль, чека, частина корпусу запала та металеві фрагменти (осколки) корпусу гранати, упаковані в спецпакет № 3025743, який зберігається в камері зберігання речових доказів Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, - знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Дніпра протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1