КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2026 року м. Київ справа №320/1795/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу,
за позовом Комунального закладу Київської обласної ради «База спеціального медичного постачання»
до Державної аудиторської служби України,
третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» 
про визнання протиправним та скасування висновку,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальний заклад Київської обласної ради «База спеціального медичного постачання» (позивач/ КЗ КОР БСМП) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної аудиторської служби України (відповідач/ Держаудитслужба), в якому просить суд:
– визнати протиправним та скасувати висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-06-04-000672-а.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що КНП КОР «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» самостійно визначив Конкретну назву предмета закупівлі «Миючі засоби» та код за ДК 021:2015-39830000-9 Продукція для чищення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1216 та Порядку, до функцій ЦЗО не входить визначення коду предмета закупівель за ДК 021:2015.
Також позивач вказує про те, що спосіб усунення порушення в оскаржуваному висновку не є конкретним. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2024 року, позовну заяву розподілено судді Жуковій Є.О.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року відкрито провадження у справі № 320/1795/24, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребувано всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті спірного рішення.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття спрощеного провадження без проведення судового засідання» від 15.02.2024 по справі № 320/1795/24 доставлено до електронного кабінету КЗ КОР БСМП, Держаудитслужби 16.02.2024 о 21:15.
21 березня 2024 року через систему «Електронний суд» до Київського окружного адміністративного суду від Державної аудиторської служби України надійшов відзив на позовну заяву. 
Відповідач заперечує проти заявлених вимог, вказує, що Замовник визначив предмет закупівлі щодо деяких миючих засобів, не відповідно до показників четвертої цифри Єдиного закупівельного словника, чим не дотримався вимог пункту 3 Порядок № 708. Об`єднання в один код Єдиного закупівельного словника усіх товарів, які за своїми технічними характеристиками є різними, призвело до незабезпечення основних принципів публічних закупівель, визначених статтею 5 Закону № 922, зокрема, таких як відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель та добросовісна конкуренція серед учасників.
21 березня 2024 року через систему «Електронний суд» до Київського окружного адміністративного суду від КЗ КОР БСМП надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що дотримуючись принципу відкритості та прозорості замовником, для можливості забезпечення відслідковування закупівель за державні кошти, закупівлі таких товарів, як, зокрема, освіжувач повітря (18 тис. грн), мило (18 тис. грн), додано до предмета закупівлі «Продукція для чищення», оскільки такі товари є однорідною продукцією, зі схожими властивостями та цілями використання, а їх виділення в окрему закупівлю призвело б до укладення прямого договору без проведення відкритої процедури закупівлі. Таким чином забезпечено прозорість використання бюджетних коштів. Поміж тим, з дотримуючись принципу економії та ефективності, стараючись отримати найкращу якість за найменшу вартість, Заключивши один договір з Постачальником (переможцем закупівлі) за кодом ДК 021:2015 – 39830000-9 Продукція для чищення, здійснено економію бюджетних коштів, зокрема щодо укомплектування та постачання продукції, оскільки кожен окремий товар збувається різними виробниками.
З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Держаудитслужба у порядку, установленому статтею 8 Закону № 922, та на підставі наказу Держаудитслужби від 20.07.2023 № 226 здійснила моніторинг процедури закупівлі робіт процедури закупівлі ДК 021:2015 – 39830000-9 Продукція для чищення (Миючі засоби) (інформація опублікована в електронній системі закупівель за номером UA-2023-06-04-000672-a), очікуваною вартістю 395 280,00 грн, проведеної Комунальним закладом Київської обласної ради «База спеціального медичного постачання». 
За результатами аналізу питання відповідності дотримання Замовником законодавства у сфері публічних закупівель щодо відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону № 922 та Особливостям здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року № 1178 (далі – Особливості), установлено порушення вимог пункту 3 Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 15.04.2020 року № 708 (далі – Порядок № 708), та статті 5 Закону № 922.
З огляду на встановлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель, висновком Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-06-04-000672-а відповідач зобов`язав позивача здійснити заходи щодо недопущення встановлених порушень у подальшому та протягом 5 робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів. 
Не погодившись із висновком Держаудитслужби, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад врегульовані спеціальним Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон № 922-VIII) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 11 частини першої статті 1 Закону № 922-VIII визначено, що моніторинг закупівлі - аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель на всіх стадіях закупівлі з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
Статтею 3 Закону № 922-VIII передбачено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.
У силу вимог статті 22 Закону № 922-VIII тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником на веб-порталі Уповноваженого органу для загального доступу.
Тендерна документація не повинна містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.
Системний аналіз вищевикладених приписів надає підстави вважати, що спеціальним законодавством у галузі публічних закупівель регламентовано чітку та послідовну процедуру проведення торгів. Дана процедура, зокрема, передбачає необхідність визначення замовником переліку тендерної документації, що повинна бути подана учасниками торгів, та перевірку тендерних пропозицій на відповідність вимогам тендерної документації.
При цьому, порядок здійснення моніторингу публічних закупівель регламентовано статтею 7-1 Закону України «Про публічну закупівлі», згідно з частиною першою якого моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.
Частиною другою статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Згідно з приписами статті 5 вказаного Закону контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
У свою чергу, Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення №43) визначено, що Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Держаудитслужба відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №43 реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки закупівель, моніторингу закупівель.
Згідно з пунктом 7 Положення №43, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Відтак, Держаудитслужба у даному випадку наділена повноваженнями щодо здійснення моніторингу публічних закупівель у порядку, визначеному Законом України «Про публічні закупівлі».
За змістом положень частини шостої статті 8 Закону №922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником.
Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
Як свідчать матеріали справи, за результатами моніторингу закупівлі UA-2023-06-04-000672-а, відповідачем складено висновок про результати моніторингу процедури закупівлі від 11.08.2023.
Відповідно до змісту вказаного висновку встановлено, що за результатами аналізу питання щодо визначення предмета закупівлі встановлено порушення вимог пункту 3 Порядку № 708 та статті 5 Закону.
Так, Замовник Визначив предмет закупівлі щодо миючих засобів, вказаних в пунктах 6, 7, 10, 11, 12, 13, 15, не відповідно до показників четвертої цифри Єдиного закупівельного словника, чим не дотримався вимог пункту 3 Порядок № 708.
Згідно пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 922-VIII на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз.
Як наслідок, на виконання пункту 3-7 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 12.10.2022 № 1178 «Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (далі - Постанова № 1178 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно абз. 1 п. 3 розділу «Загальні положення» Постанови № 1178 замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням цих особливостей.
Пунктом 15 Порядку №1178 передбачено, що предмет закупівлі визначається замовником відповідно до вимог Закону та Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономіки від 15 квітня 2020 р. № 708.
У свою чергу, наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 15.04.2020 №708 затверджено Порядок визначення предмета закупівлі, пунктом 3 якого передбачено, що предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 21 і 34 частини першої статті 1 Закону та за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 23.12.2015 № 1749 затверджено Національний класифікатор України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» (далі ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник»), зі змісту якого вбачається, що цей класифікатор Український Єдиний закупівельний словник (далі - ЄЗС) призначений замовникам державних закупівель для описування в повідомленнях про запрошення до участі в торгах (тендерах) предмета державних закупівель, а також вітчизняним товаровиробникам і надавачам послуг для пошуку тендерних пропозицій як у межах, так і поза межами України. Основний словник ЄЗС установлює коди та назви продукції та послуг, що можуть бути предметом закупівель.
Отже, за змістом вказаних приписів товаром, щодо якого здійснюються публічні закупівлі, є конкретний вид продукції, об`єктів будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому, рідкому і газоподібному стані, назва якого та код зазначені у Єдиному закупівельному словнику.
Відповідно до розділу 2 «Загальні положення» ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» основний словник базується на системі кодів, що мають ієрархічну структуру і складаються з дев`яти цифр; групи цифр, у свою чергу, відповідають найменуванню, що описує товари, роботи і послуги, які становлять предмет контракту. Код складається з 8 цифр, що згруповані таким чином: перші дві цифри визначають розділ (XX000000-Y); перші три цифри визначають групу (XXX00000-Y); перші чотири цифри визначають клас (XXXX0000-Y); перші п`ять цифр визначають категорію (XXXXX000-Y). Останні три цифри коду дають більший ступінь деталізації в межах кожної категорії. Дев`ята цифра контрольна.
Як встановлено судом, перелік миючих засобів, які є предметом досліджуваної закупівлі, складається із 17 товарних позицій, які Замовник відніс до коду ДК 021:2015:39830000-9 «Продукція для чищення» виключно за сферою можливого застосування.
Однак, миючі засоби, зокрема пункт 6 «Крем-мило з бальзамом 5л» та пункт 7 «Мило господарське 1 Сорт», 200г» за своїми характеристиками належить до групи коду ДК 021:2015:33711900-6 – «Мило».
Пункт 10 «Освіжувач повітря 300мл» за своїми характеристиками належить до групи коду ДК 021:2015:39811100-1 – «Освіжувачі повітря».
Пункт 11 «Пакети для сміття 35л 100 шт» та пункт 12 «Пакети для сміття 240л 5шт двошаровий» за своїми характеристиками належить до групи коду ДК 021:2015: 19640000-4 – «Поліетиленові мішки та пакети для сміття».
Пункт 13 «Ганчірка для полу 50x60см» за своїми характеристиками належить до групи коду ДК 021:2015:39525800 – «Ганчірки для прибирання».
Пункт 15 «Рушники паперові білі 2шт в упаковці» за своїми характеристиками належить до групи коду ДК 021:2015:33760000-5 «Туалетний папір, носові хустинки, рушники для рук і серветки». 
Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі № 640/10448/19 дійшов висновку, що код, затверджений Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015 запроваджено саме з метою оптимального планування закупівлі та визначення предмета закупівлі. Замовники повинні використовувати найбільш точні коди товарів, робіт і послуг, щоб зацікавлені постачальники могли отримати оптимальну інформацію, а замовники, в свою чергу, конкретний предмет закупівлі. Кодування передбачає використання від 2 до 9 цифр. Двозначні коди використовуються для позначення загальних категорій, восьмизначні коди стосуються конкретних товарів, робіт і послуг, дев`ята цифра є контрольним числом та служить для перевірки попередніх цифр.
Ураховуючи чітке та імперативне визначення в законодавстві однозначного алгоритму дій замовника під час зазначення кодів товару предмету закупівлі, то позивач повинен був діяти саме так, як визначено законодавчо, а саме: зазначати не узагальнюючий код, а код, що найбільше відповідає назвам номенклатурних позицій предмета закупівлі.
Враховуючи викладене, позивач визначив предмет закупівлі щодо миючих засобів, вказаних в пунктах 6, 7, 10, 11, 12, 13, 15, не відповідно до показників четвертої цифри Єдиного закупівельного словника, чим не дотримався вимог пункту 3 Порядок № 708.
Щодо зобов`язання позивача здійснити заходи щодо недопущення встановлених порушень в подальшому, суд зазначає наступне.
Позивач звертав увагу суду, що, зазначаючи в оспорюваному висновку про необхідність «здійснити заходи направлені на недопущення встановленого порушення у подальшому», відповідач не конкретизував яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Розглядаючи питання правомірності зобов`язальної частини висновку, суд враховує, що у постановах від 30 листопада 2023 року у справі №160/20791/22 та у справі №160/20811/22 Верховний Суд вже вирішував питання щодо правомірності зобов`язальної частини висновку, згідно з якою замовника процедури закупівлі було зобов`язано вжити заходів, направлених на недопущення встановлених порушень у подальшому.
Верховний Суд у вказаних постановах вказав, що висновок про результати моніторингу процедури закупівлі повинен обов`язково містити зобов`язання щодо усунення виявлених порушень (порушення) законодавства у сфері публічних закупівель. Зобов`язальна частина висновку може включати як заходи, направлені на виправлення виявлених порушень та приведення процедури закупівлі у відповідність до встановлених правил та стандартів, так і рекомендації, спрямовані на запобігання вчинення таких порушень у подальшому. Між тим, Суд зауважив, що спосіб, у який замовник повинен усунути виявлені порушення не визначений ні Законом №922-VIII, ні Порядком заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 вересня 2020 року №552№552.
Верховний Суд зазначив, що орган державного фінансового контролю має певну свободу розсуду щодо визначення способу усунення виявлених порушень. Попри це, Верховний Суд наголосив, що визначаючи спосіб усунення порушень, з метою попередження вчинення замовником нового порушення вимог законодавства, контролюючий орган повинен чітко зазначити конкретний захід (варіант поведінки), який слід вжити замовнику для їх усунення.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30 березня 2023 року у справі №420/11945/21, застосований органом державного фінансового контролю спосіб усунення виявлених порушень «здійснити заходи щодо недопущення виявлених порушень у подальшому», є превентивним заходом, що не вимагає розірвання договірних відносин. Така вимога відповідача скерована на дотримання в подальшому вказаних правових норм під час проведення закупівель.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2024 року у справі №320/2335/23.
З огляду на наведене, зобов`язавши КЗ КОР БСМП здійснити заходи щодо недопущення встановлених порушень в подальшому, відповідач не допустив порушення законодавства.
Відтак, Держаудитслужба, складаючи оспорюваний висновок, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку із чим, протилежні доводи позивача є помилковими.
Враховуючи встановлені вище обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що оспорюваний висновок Держаудитслужби складений у відповідності до вимог чинного законодавства, а підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Варто також враховувати п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Ураховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позов Комунального закладу Київської обласної ради «База спеціального медичного постачання» не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, відшкодуванню підлягають судові витрати сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, виключно у разі задоволення позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
1. У задоволенні позову Комунального закладу Київської обласної ради «База спеціального медичного постачання» відмовити повністю. 
2. Судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.