ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/507/26 Справа № 202/117/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Никифоряка Л.П., Халаджи О.В.
за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Лівобережна адміністрації Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О., про визнання спадщини відумерлою та витребування майна,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коршун Сергій Володимирович,
на рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 02 червня 2025 року, - 

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
09.01.2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до (з урахуванням клопотання про заміну первісного відповідача та клопотання про залучення третьої особи) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Лівобережна адміністрації Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О., про визнання спадщини відумерлою та витребування майна, у якому прокурор просив:
- визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складається з квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості 2015083812101);
- витребувати від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 (РНОКПП – НОМЕР_2 )на користь територіального громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради (ЄДРПОУ 26510514) квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомості 2015083812101);
- стягнути з відповідачки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 18 120, 58 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпра від 02 червня 2025 року позов керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , треті особи, - ОСОБА_3 , Лівобережна адміністрація Дніпровської міської ради, ОСОБА_4 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О. про визнання спадщини відумерлою та витребування майн задоволено. 
Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складається з квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2015083812101). 
Витребувано від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 ) на користь територіальної громади м. Дніпра Дніпровської міської ради (49 000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ЄДРПОУ – 26510514) квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2015083812101).
Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 49 044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 38, ЄДРПОУ 0290938) судовий збір у сумі 18 120 грн. 58 коп. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
09.07.2025 рокувід  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коршун Сергій Володимировичнадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 02 червня 2025 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та скасування заходів забезпечення позову. 
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_3 та відповідачі є добросовісними набувачами, а тому суд першої інстанції повинен був керуватись статтею 388 ЦК України, яка регламентує умови витребування майна у добросовісного набувача.
Крім того, позивачем позов було подано до суду поза межами строків позовної давності, що також не було враховано судом першої інстанції.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської областінадійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що зміни до Цивільного кодексу України надійшли 09.04.2025 року, тобто в той час, коли справа вже розглядалась, а тому у прокурора відсутні підстави для внесення коштів на депозитний рахунок суду. 
Щодо надання додаткових пояснень, то це право сторони.
Щодо незалучення до розгляду справи зареєстрованих у квартирі осіб, зазначено, що прокурором залучені лише юридичні власники майна, а проживання у квартирі не впливає на право власності на неї. 
Доказами, що договір дарування між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 не укладався є інформація з КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації», про те, що державна реєстрація квартири за ОСОБА_4 не проводилась, з інформації Державного нотаріального архіву вбачається, що Договір дарування від 06.02.1998 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 державним нотаріусом Хилько Л.А., не посвідчувався, за вказаними даними вчинені інші нотаріальні дії. 

СУДОВІ ВИКЛИКИ
Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.4 а.с.60, 61, 64, 65).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:
21.01.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондарем М.О. ухвалено рішення N? 50805249 про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2015083812101). Державну реєстрацію права власності проведено за заявою ОСОБА_4 від 21.01. 2020 N? 38052088 на підставі договору купівлі-продажу N? 3-125 від 06.02. 1998 , укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Хілько Л.А.
Згідно пункту 1 договору N 3-125 від 06.02. 1998 р. зазначено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 30.12.1993 року, згідно з розпорядженням міської ради народних депутатів від 30.12. 1993 , N? -3890. 
До договору дарування N? 3-125 від 06.02. 1998, долучені відомості про те, що Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 06.02. 1998 за N?3-125, про що зроблено запис 20 лютого 1998 року у реєстраційній книжці N? 31 за N?86п-93.
Водночас, відповідно до листа від 09.02. 2022 N? 1645 комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу N? 3-125, виданого 06.02.1998 року не проводилася. Крім того, заява про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 від гр. ОСОБА_4 до КП «ДМБТІ» ДМР, не надходила.
Відповідно до листа N?420/ 01-21 від 21.06.2022 Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області договір дарування 3-125 від 06.02. 1998 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Хілько Л.О. не посвідчувався, за вищезазначеними даними були вчинені інші нотаріальні дії від інших осіб, реєстровий номер 3-125 був використаний 24.02. 1998 року іншим державним нотаріусом за іншою датою на ім`я іншої особи. 
На момент здійснення державної реєстрації права власності за ОСОБА_8 на підставі договору дарування укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , дарувальника не було у живих. 
Відповідно до інформації комунального підприємства «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради (лист N? 480вих від 14.07.2022), поховання померлої ОСОБА_5 (акт № 122/Не від 26.02.2018, а/з № 532 від 02.03.2028) здійснювалось КП «Ритуальна служба» за замовленням КЗ «ДОБСМЕ» ДОР за N?16 від 02.03.2018 .
Через 24 дні, з моменту реєстрації права власності за ОСОБА_8 , державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутовою О.Г. було посвідчено укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу № 3-86 від 14.02.2020.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за N?12021040660000043 16.01. 2021 року були внесені відомості до реєстру про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 УК України, ч. 3 ст. 358 КК України, а саме за фактом незаконного заволодіння майном - квартирою АДРЕСА_1 , з використанням підроблених документів. 
Відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 07.02. 2022 N? 6/5-270 за адресою: АДРЕСА_3 була зареєстрована та проживала одна особа, а саме – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16.07. 1968 – 11.02. 2020 року, яка була знята з реєстраційного обліку за заявою нового власника.
Відповідно до інформації Шостої дніпровської нотаріальної контори №791 від 31.03. 2022 відомостей у Спадковому реєстрі про заповіти/спадкові договори щодо квартири N АДРЕСА_1 , посвідчені від імені ОСОБА_5 відсутні.
Відповідно до відповіді Шостої дніпровської нотаріальної контори N?793 від 31.03. 2022 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) N? 68753732, заведена 05.07.2018 спадкова справа № 15/2018 до майна померлої ОСОБА_5 приватним нотаріусом Драпатою О.М.?
Відповідно до листа N?419/ 01-21 від 21.06.2022 Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області спадкова справа N?15/ 2018 заведена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Драпатою О.М. після смерті ОСОБА_5 , свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 
Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Драпатої О.М. від 26 вересня 2018 року відмовлено ОСОБА_9 у вчиненні нотаріальної дії – у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_5 на квартиру в АДРЕСА_4 у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують родинні відносини з померлою спадкодавецею. 
Після смерті ОСОБА_5 право власності на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування ніким не набувалося, що підтверджується інформацією Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори N 791, 793 від 31.03. 2022 та Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області N?419/ 01-21 від 21.06. 2022 року про те, що свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не видавалося.
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , до складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки ОСОБА_5 , що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві приватної власності, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Крім того, відповідно до відповіді Шостої дніпровської нотаріальної контори N?793 від 31.03. 2022 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) N? 68753732, заведена 05.07.2018 спадкова справа № 15/2018 до майна померлої ОСОБА_5 приватним нотаріусом Драпатою О.М.?
Водночас, відповідно до листа Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (N?419/ 01-21 від 21.06.2022) встановлено, що спадкова справа N?15/ 2018 заведена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Драпатою О.М. після смерті ОСОБА_5 , згідно з архівною справою - свідоцтво про право на спадщину не видавалося, було винесено приватним нотаріусом Драпатою О.М. постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.09.2018 – ОСОБА_9 .
Після подання позову до ОСОБА_3 про визнання спадщину відумерлою та витребування майна, постановлення ухвали про забезпечення позову шляхом накладання арешту на зазначену квартиру, ОСОБА_3 11.04.2023 о 16 годин 21 хвилин відчужено об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2015083812101), шляхом укладення договору дарування від 11.04.2023 за N? 1-84, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпровської нотаріальної контори Черниш Є.В. на користь – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які в зазначені квартирі проживали майже з моменту її придбання ОСОБА_3 . 
ОСОБА_3 , відчужуючи належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна на користь своєї доньки та онуки, був обізнаний про ініційований позов, де він був відповідачем, про що свідчить наявність рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки, ухвали та копії позову 09.03.2023, і таким чином, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку задоволення вимог про витребування майна. У той же час і ОСОБА_1 , яка є донькою ОСОБА_3 могла знати про наявність цивільної справи, ухвали про забезпечення позову та відповідно перешкод до вчинення правочину. 
Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке. 

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом першої інстанції встановлено, що Договір дарування від 06.02. 1998р., відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 вибула з власності ОСОБА_5 є нікчемним, бо фактично не укладався, а тому волевиявлення ОСОБА_5 на відчуження належній їй квартири не було, тобто квартира вибула з її володіння не з її волі, іншим шляхом.

Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача й є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна (див. пункти 28, 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18).
Після подання позову до ОСОБА_3 про визнання спадщину відумерлою та витребування майна, постановлення ухвали про забезпечення позову шляхом накладання арешту на зазначену квартиру, ОСОБА_3 11.04.2023 о 16 годин 21 хвилин відчужено об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2015083812101), шляхом укладення договору дарування від 11.04.2023 за N? 1-84, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпровської нотаріальної контори Черниш Є.В. на користь – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які в зазначені квартирі проживали майже з моменту її придбання ОСОБА_3 . 
ОСОБА_3 , відчужуючи належний йому на праві власності об`єкт нерухомого майна на користь своєї доньки та онуки, був обізнаний про ініційований позов, де він був відповідачем, про що свідчить наявність рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки, ухвали та копії позову 09.03.2023, і таким чином, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку задоволення вимог про витребування майна. У той же час і ОСОБА_1 , яка є донькою ОСОБА_3 могла знати про наявність цивільної справи, ухвали про забезпечення позову та відповідно перешкод до вчинення правочину. 
Таким чином у суду першої інстанції були всі підстави для витребування квартири у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 

Щодо строку позовної давності.

Проводячи перевірку набуття ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру прокурором було встановлено, що відповідно до листа від 09.02. 2022 N?1645 комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу N? 3-125, виданого 06.02.1998 року не проводилася. Крім того, заява про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 від гр. ОСОБА_4 до КП «ДМБТІ» ДМР, не надходила.
Відповідно до листа N?420/ 01-21 від 21.06.2022 Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області договір дарування 3-125 від 06.02. 1998 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 державним нотаріусом Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Хілько Л.О. не посвідчувався, за вищезазначеними даними були вчинені інші нотаріальні дії від інших осіб, реєстровий номер 3-125 був використаний 24.02. 1998 року іншим державним нотаріусом за іншою датою на ім`я іншої особи. 

Таким чином, саме з моменту отримання листа від 09.02.2022 комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради прокурору стало відомо, що державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу N? 3-125, виданого 06.02.1998 року не проводилася. Крім того, заява про реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 від гр. ОСОБА_4 до КП «ДМБТІ» ДМР, не надходила.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що прокурор дізнався про порушення права з листа БТІ від 09.02.2022 року, яке було отримано в прокуратурі 16.02.2022 року (т.1 а.с.48), то апеляційний суд вважає, що строк позовної давності по справі розпочинається саме з 16.02.2022 року.
А враховуючи той факт, що прокурор звернувся до суду із позовом 09.01.2023 року, тобто менше ніж через рік з моменту коли він дізнався про порушено право, то вочевидь, що прокурор діяв у межах строку позовної давності. 

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коршун Сергій Володимирович залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду м. Дніпра від 02 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 07.04.2026 року.

Судді: