308/3562/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, відносно якої складено протокол, розглянувши матеріали справи, які надійшли із Відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 767678 від 28.02.2026 року за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з даними протоколу 28.02.2026 року громадянин ОСОБА_1 в с. Великі Лази, вул. Нова, павільйон № 9 біля 8:30 год. вчинив дрібне хуліганство, а саме: штовхав, ображав нецензурними словами свою сестру громадянку ОСОБА_2 в громадському місці, чим принижував її честь та гідність, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, хоча в належний спосіб повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. На момент розгляду справи в суді від особи, якій інкримінується вчинення даного адміністративного правопорушення жодних заяв або клопотань до суду не надходило. 
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Вивчивши матеріали справи суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 767678 від 28.02.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28.02.2026 року, згідно з якими особа підтверджує факт ображання її нецензурними слова в громадському місці, та зазначає, що в ході інциденту їй не було завдано жодних фізичних ушкоджень, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 28.02.2026 року, та рапортом інспектора СРПП №1 Ужгородського ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Маркович В. від 28.02.2026 року. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст. 173 КУпАП. 
Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Призначаючи вид адміністративного стягнення, суд враховує характер і міру громадської небезпеки скоєного, також згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №767678 особа, якій інкримінується вчинення даного адміністративного правопорушення, раніше не притягалася до адміністративної відповідальності, також згідно з поясненнями постраждалої особи, які були додані до матеріалів справи, така зазначає, що ОСОБА_1 дійсно ображав її нецензурною лайкою, проте не було завдано їй жодних тілесних ушкоджень, також в матеріалах справи окрім письмових пояснень осіб та рапорту працівника поліції не було додано інших доказів, які б підтверджували фат використання нецензурних слів в сторону потерпілої особи, такий раніше до відповідальності не притягався, тому суд вважає можливим на підставі ст. 22 КУпАП звільнити особу від адміністративної відповідальності в силу малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Згідно з вимогами ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 22-23, 33-35, 40-1, 173, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і оголосити йому усне зауваження.
В силу ч.2 ст.284 КУпАП провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду 
Закарпатської області         І.В. Логойда