Номер провадження: 22-ц/813/4102/26 
Справа № 504/808/25
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Назарової М.В.,
суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
за участю секретаря Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на рішення Доброславського районного суду Одеської області від 30 червня 2025 року, ухвалене Доброславським районним судом Одеської області у складі: судді Сафарової А.Ф. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, 

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому із посиланням як на правове обґрунтування своїх вимог на положення 75, 76, 77,79, 80, 84 СК України просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.
В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 2013 року, який на час звернення до суду із позовом перебуває у стані розірвання в судовому порядку.
В період шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син – ОСОБА_3 .
Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.
На підставі судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 лютого 2025 року у справі № 504/646/25 з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 25% від усіх видів заробітку (доходів) батька дитини.
Сторони припинили спільне проживання з 17 січня 2025 року, позивачка військовослужбовець, але наразі не працює, оскільки перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Дитина досягла дворічного віку, наразі влаштована до дитячого садка, але має пройти період адаптації, що унеможливлює вихід позивачки на роботу. Наразі джерелом її існування є державна допомога по народженню дитини яка складає 850 грн та матеріальна допомога її батьків; на забезпечення потреб дитини вона отримує від відповідача аліменти у розмірі 5-6 тисяч грн. Позивачка повідомляє, що після припинення шлюбних відносин, відповідач має змогу їй допомагати, оскільки офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, але відмовляється надавати їй матеріальну допомогу, що зумовлює її звернення до суду з позовом, оскільки законом їй надано право отримувати матеріальну допомогу від батька дитини в період її непрацездатності зумовленої необхідністю догляду за маленькою дитиною (а.с. 1-13).
У відзиві на позову заяву ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що він працює в ІНФОРМАЦІЯ_2 , заробітна плата в середньому складає 22 000 грн на місяць, отримує пенсію по інвалідності 3 групи в середньому 7100 грн на місяць. Середній дохід складає 29100 грн. 
Згідно з судовим наказом Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.02.2025 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), що складає 7 275 грн щомісячно.
Відповідач є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, отримав бойове травмування: мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акустичну баротравму, судомний синдром, за призначенням лікаря проходить лікування, обстеження та має значні витрати по відновленню здоров?я.
Крім цього відповідач зазначає, що ним подано до суду позов про розірвання шлюбу з позивачкою та він наразі мешкає окремо в будинку належному йому на підставі договору дарування, за утримання якого несе комунальні витрати приблизно 4000 грн на місяць. Також, у відповідача є кредитні зобов`язання за кредитним лімітом, заборгованість за яким складає 40000 грн, виплати по якому становлять 2500 грн.
Як зазначає відповідач, він періодично надає матеріальну допомогу дитині, купує продукти харчування, оплачує дозвілля та розвиток дитини. Таким чином, розмір його доходів та витрати які він несе унеможливлюють надання матеріальної допомоги позивачці, у зв?язку з чим просить відмовити у задоволенні заявленого позову у повному обсязі (а.с. 27-71).
Рішенням Доброславського районного суду Одеської області від 30 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с. 144-148)
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Доброславського районного суду Одеської області від 30 червня 2025 року скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/10 частки від усіх видів заробітку.
Доводами апеляційної скарги є те, що відповідач фактично, отримуючи чистий дохід у розмірі 29100 грн, повинен щомісячно здійснювати витрати у розмірі 13775 грн (7250 грн аліменти на дитину + 4000 грн витрати на комунальні послуги +2500 виплата відсотків по кредиту) і після здійснення усіх щомісячних виплат у відповідача залишається дохід у розмірі 15325 грн. Суд першої інстанції не врахував вище зазначеного та не звернув увагу на те, що у випадку стягнення з відповідача 50% від доходу у відповідача залишається 8075 грн на місяць, що фактично складає 261 грн на добу.
При цьому, суд не врахував, що відповідач є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, отримав бойове травмування, у зв`язку з чим має третю групу інвалідності та за призначенням лікаря проходить лікування, обстеження та має значні витрати по відновленню здоров`я. Тому, скаржник вважає, що висновок суду про об`єктивно наявні можливості відповідача сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 25% від доходу є таким, що не відповідає обставинам справи. Об`єктивно відповідач спроможний сплачувати на користь позивача 10% від свого доходу.
Також зазначає, що наслідком помилкового висновку про наявність можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі є неправильне застосування ч. 4 ст. 84 СК України (а.с. 153-155).
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що дитина, якій не виповнилося трьох років проживає разом з позивачкою, позивач знаходиться у важкому фінансовому становищі, скаржник проживає окремо, має стабільний дохід, який в кілька разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, а також має інші доходи та у приватній власності нерухомість, у зв`язку з чим, на думку позивача, має можливість сплачувати аліменти на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, а апеляційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 ст. 367 ЦПК України).
У судовому засіданні 10 березня 2026 року представник відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, позивач ОСОБА_1 та її представник – ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечували.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судову повістку-повідомлення на 10.03.2026 отримав особисто, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 218), а також у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, так як його повноважний представник ОСОБА_5 отримав судову повістку-повідомлення на 10.03.2026 в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 23.12.2025 о 15:39:18, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с. 216).
Вказане в силу положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, осіб, що з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , з 05 липня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області 05 липня 2013 року складено відповідний актовий запис № 61 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 10).
Згідно з даними, наявними у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2025 року у справі № 504/222/25 шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 12 червня 2025 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , про що Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис 27 грудня 2022 року № 1840 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
Відповідно до Витягу з наказу Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України № 117-ОС від 08.03.2023: головному сержанту ОСОБА_1 , інспектору прикордонної служби 3 категорії – дозиметристу 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », надано відпустку для догляду за дитиною без збереження грошового забезпечення, згідно ч. 8 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 18 Закону України «Про відпустки», з 08 березня 2023 року до фактичного прибуття на службу для виконання службового обов`язку, але не пізніше 22 грудня 2025 року (а.с. 11).
Згідно з довідкою Курісовської сільської ради Березівського району Одеської області від 10.02.2025 № 144, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 20.10.2022 № 6222, 02.09.2022 сержант ОСОБА_2 одержав бойове травмування (а.с. 20).
За довідкою військово-лікарської комісії № 545 від 19.09.2024, через наявність захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби, сержант військової служби за контрактом ОСОБА_2 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с. 21).
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААД № 368959 від 24.12.2024 ОСОБА_2 має ІІІ групу інвалідності через захворювання пов`язане з проходженням служби (а.с. 24).
У довідці про доходи № 2921509931952944 від 12.03.2025, ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області і отримає пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 склала – 84368,44 грн. Середній розмір щомісячної виплати – 7121,64 грн (а.с. 42).
Згідно з представленою випискою по рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім?я ОСОБА_2 , встановлено списання відсотків за використання кредитного ліміту, станом на 13.03.2025 заборгованість перед банком становить 40 444, 89 грн (а.с. 43-45).
Відповідно до судового наказу Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.02.2025 по справі № 504/646/25 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), починаючи з 12.02.2025 (згідно ухвали суду від 03.03.2025 про виправлення описки) та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 46-47).
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта № 417696966 від 13.03.2025, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_2 ; земельна ділянка кадастровий номер 5122755100:02:001:0060 площею 0.01106 га; земельна ділянка кадастровий номер 5122755100:02:001:0059 площею 0,15 га (а.с. 67-67зв.).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 17.03.2025 від 17.03.2025 № 1553-25-11847, ОСОБА_2 отримує дохід за кодом 185 – виплати військовослужбовця з джерелом отримання ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 69-70).
На підставі ухвали суду від 29.04.2025, Головним управлінням ДПС в Одеській області (лист № 8977-5-15-32-54-07-20 від 12.05.2025) надано інформацію про доходи ОСОБА_2 за період січень 2023 – березень 2025, з якої вбачається наявність різних джерел доходів: 185 – виплата військовослужбовцям в середньому 24 210 грн на місяць, 104 – продаж нерухомого майна 498 000 грн, 105 - продаж рухомого майна 250000 грн, 106 - надання земельної частки паю в лізинг, оренду, суборенду 22608 грн (а.с. 91-93).
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходив з того, що відповідач є працездатною особою, має стабільний заробіток (дохід). У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги утримувати себе на необхідному для життя рівні.
В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачем та відповідачем не вирішено. Інших утриманців у відповідача не має.
Виходячи з принципу справедливості, розумності, соціальної захищеності жінок-матерів, які потребують матеріальної підтримки через свою непрацездатність в період догляду за дитиною, з урахуванням потреб позивачки у матеріальній допомозі з боку чоловіка та об`єктивно наявних можливостей відповідача їй таку допомогу надавати, суд дійшов висновку про задоволення заявленої позовної вимоги та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/ 4 частини від заробітку (доходу).
Переглядаючи оскаржуване рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Тобто, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо неспроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини у визначеному судом першої інстанції розмірі, колегія суддів частково погоджує такі.
Як вже зазначалося вище, матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача 3 групи інвалідності, отримання якої пов`язано із бойовим пораненням.
У зв`язку із отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, згідно з довідкою ВЛК № 545 від 19.09.2024 стосовно сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_2 проведено медичний огляд ВЛК КНП «Одеський обласний клінічний медичний центр» Одеської обласної ради, за результатами якого встановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва: Наслідки МВТ 02.09.2022 ЗЧМТ, струсу ГМ у вигляді вогнищевої симптоматики, цефалгічного, астенічного синдромів, ураження ЦНС, акубаротравми (02.09.2022) Т70.0 без ушкодження барабанних перетинок, Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість АД (39)дб, АІ (38) дБ легкого ступеня (Н90.3).
Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма легкого ступеня.
Криптогенна епілепсія без психічних розладів з нечастими нападами (менше 3 разів на рік) з генералізованими тоніко-конічними судомними нападами (а.с. 21).
З матеріалів справи, а саме з виписки із медичної картки амбулаторного хворого вбачається періодичне проходження медичного обстеження відповідачем задля нормалізації стану здоров?я та профілактики травм, отриманих під час виконання бойового завдання, а також призначення відповідачу медикаментозного лікування на тривалій основі (а.с. 38-40), що підтверджує доводи відповідача про те, що останній несе витрати на своє лікування. Ненадання відповідачем доказів таких витрат на підтримання свого здоров`я не спростовує обов`язковість вказаного підтримуючого лікування, що потребує матеріальних вкладень.
Щодо довідок про доходи, отримані під час розгляду справи судом першої інстанції, на які посилається позивач на підтвердження можливості сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частки усіх його видів доходу (заробітку), а саме нерухомого майна на суму 498000, то зазначені доходи не можуть бути покладені в основу визначення розміру аліментів на утримання дружини, оскільки отримані у лютому 2024 року (а.с. 92) (під час перебування сторін у шлюбі), і матеріали справи не містять підтвердження того, що такі доходи не були використані на потреби сім`ї задля забезпечення потреб, зокрема і позивачки.
Не можуть буті взяті до уваги як підстави для зменшення розміру стягнутих з нього на утримання дружини аліментів до 1/10 частки доходів відповідача його твердження про понесення ним витрат на комунальні послуги, що є звичайними витратами кожної особи, що користується житлом, у тому разі і позивачки з сином, а також витрати на сплату кредиту, оскільки Верховний Суд неодноразово підкреслював, що при визначенні розміру аліментів пріоритетом є забезпечення інтересів дитини, тому витрати платника на сплату кредитів, боргів чи інші особисті зобов`язання не є підставою для зменшення таких виплат.
Натомість, апеляційний суд враховує положення ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків, однак констатує, що з огляду на наявні у відповідача захворювання отримані у зв`язку із захистом Батьківщини встановлення розміру аліментів 1/4 від заробітку (доходу) відповідача складатиме для такого надмірний тягар.
Тому, оцінюючи всі наявні у справі докази у їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для визначення максимального сукупного розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини (разом з аліментами на утримання дитини).
Щодо клопотання сторони відповідача про витребування доказів, то ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.03.2026, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні такого.
Так, 05.12.2025 від ОСОБА_2 в особі його представника Трачука Віктора Васильовича надійшло клопотання про витребування доказів, в якому сторона відповідача просила витребувати з ГУ ДПС України в Одеській області відомості з якого періоду, в якій організації, установі, підприємстві тощо працевлаштована ОСОБА_1 та який отримує дохід помісячно, додаючи до вказаного клопотання докази виключення позивачки зі списків особового складу та зняття з обліку у запас 09.08.2025.
Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання про витребування доказів, колегія суддів виходила з того, що обставини, щодо витребування яких просить відповідач, виникли після ухвалення судом рішення, та не можуть впливати на законність та обґрунтованість рішення.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку виникає незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, а тому обставини працевлаштування позивача та отримання нею доходів у даній справи не входить до предмету доказування.
Тому, за встановлених судом обставин, колегія суддів, враховуючи матеріальне становище, стан здоров?я, майновий стан платника аліментів, сплату відповідачем на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина сторін у розмірі 1/4 частини усіх його доходів заробітку, вважає за потрібне змінити розмір стягнутих судом першої інстанції аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, зменшивши такий з 1/4 до 1/6.
Таке буде відповідати як змісту правовідносин сторін, так і нормам права, що регулюють такі.
Відповідно до п. 1-3 ч.1, абз. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на встановлені порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення - зміні шляхом змешення розміру стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_1 щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трирічного віку- до ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частки від усіх видів заробітків (доходів).

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Доброславського районного суду Одеської області від 30 червня 2025 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_1 щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трирічного віку- до ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частки від усіх видів заробітків (доходів).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 13 березня 2026 року 

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький