Справа №638/24093/25

Провадження № 2/638/354/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року        м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гребенюка В.В., 
за участю секретаря судового засідання Михайлової Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 07.11.2024 ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» договір № 1881874, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 18500,00 грн. 

На підставі договору відступлення прав вимоги таке право вимоги за названим кредитним договором перейшло від ТОВ «Селфі кредит» до позивача. 

Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 102255,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 20500,00 грн. грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, нарахованим на момент відступлення права вимоги становить 52440,00 грн., заборгованість за відсостками нарахованими після відступлення права вимоги 19065,00 грн., пеня/штраф 10250,00 грн., які разом з судовим збором та витратами на правничу допомогу у сумі 25000,00 грн. ТОВ «Факторинг партнерс» просило стягнути з відповідача.

Ухвалою Шевченківський районний суд м. Харкова від 08.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 

Представник позивача подав заяву згідно якої просив справу розглянути за його відсутності, позов задовільнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 

Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак він в судові засідання не з`явився, причини не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За таких обставин судом згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

07.11.2024між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі кредит» та ОСОБА_1 складено договір про надання споживчого кредиту№ 1881874 (далі за текстом – Кредитний договір) відповідно до умов якого останньому має бути надано кредит в сумі 18500,00грн. на особисті потреби строком на 350 днів на особисті потреби строком на 30 днів у безготівковій формі (п.п. 1.1 – 1.3, 1.6, 2.1 Кредитного договору).

Відповідно до Кредитного договору ОСОБА_1 мав сплатити з періодичностью кожні 25 днів відсотки за користування кредитом визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів). Стандарта процентна ставка становить 1% в день, тип ставки – фіксована (п.п. 1.4 – 1.5, 5.1 Кредитного договору).

За невиконання чи неналежне виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків Кредитним догвором у п. 6.4 передбачена відповідльність: сплата штрафу у розмірі 2775,00 грн. на четвертий день такого невиконання (пп. 6.4.1) та сплата штрафу у розмірі 555,00 грн. починаючи з 5-го дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання.

Кредитним договором передбачено у п. 7.1, що він укладається за допомогою інформаційно-комунікаційній системі товариства, в якій здійснюється ідентифікація Споживача, в т.ч. шляхом перевірки правильності введення останнім коду, направленного на телефоний номер.

Згідно договору він підписаний з боку відповідача одноразовим ідентифікатором C107. Даним одноразовим ідентифікатором було підписано і графік платежів із визначенням періодів та розмірів виплат та датою кінцевого повернення кредиту 23.10.2025. З боку позикодавця Кредитний договір підписано електронним підписом.

Також, було складено інформаційне повідомлення з даними третіх осіб з метою інформування про необхідність вконання зобов`язань відповідачем.

На підтвердження перерахування коштів надано копію листа ТОВ «Пейтек» № 20250722-181 від 22.07.2025 в якому останнє повідомило ТОВ «Селфі кредит» про успішне перерахування 18500,00 грн. Дата і час виконання - 2024-11-07 13:36:17. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 

08.11.204 до Кредитного договору було складено додаткову угоду за якою збільшено кредит на 2000 грн., внесено зміни до п. 2.1 та суму кредиту визначено у 20500 грн. Датою надання частини кредиту визначено 08.11.2024. У пп. 6.4.1 штраф, що сплачується на четвертий день збільшено до 3075 грн., а штраф, який сплачується з п`ятого дня – 615 грн. Змінено було також графік платежів, викладений у додатку 1.

Як свідчить Додаткова угода і додаток № 1 до неї з графіком платежів вони були підписані з боку відповідача одноразовим ідентифікатором М827. З боку позикодавця вона підписана електоним підписом про що надано протокол.

Листом № 20250722-182 від 22.07.2025 ТОВ «Пейтек» повідомило ТОВ «Селфі кредит» про успішне перерахування 2000 грн. Дата і час виконання - 2024-11-08 06:08:05. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .

ТОВ «Селфі кредит» нарахувало заборгованість ОСОБА_1 у сумі 83190 грн. з яких заборгованість за кредитом 20500 грн. за відсотками 52440 грн., штраф 10250 грн.
21.07.2025 ТОВ «Факторинг партнерс» (Фактор) та ТОВ «Селфі кредит» (Клієнт) укладено договір факторингу № 21-07/25 відповідно до якого Клієнтом відступлено Фактору право вимоги за кредитними договорами до позичальників. Загальний розмір заборгованостей складає: 38056161,72 грн (п.2.2). За пп. 3.1.3 даного договору право вимоги переходить до Фактора після підписання сторонами Акту приймання-передачі реєстру боржників для друку за формою додатка 5, та оплати Фактором суми фінансування у строки, передбачені п. 4.2 договора.

У п.п. 4.1-4.2 Договору факторингу сторонни встановили, що фінансування складає 2400344,00 грн., які мають бути сплачені протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору.

Платіжною інструкцією 539770001 від 21.07.2025 ТОВ «Факторинг партнерс» сплатило ТОВ «Селфі кредит» 2400344,00 грн.

21.07.2025 ТОВ «Факторинг партнерс» і ТОВ «Селфі кредит» складено Акт приймання-передачі Реєстру Боржників для друку до договору факторингу від 21.07.2025 № 21-07/25 за формою узгодженою в додатку 5 договору факторингу. Згідно Акту Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 1526, загальна сума заборгованостей 38 056 161,72 грн.

У складеному сторонами договору факторингу реєстрі боржників для друку до Договору факторингу № 21-07/25 від 21.07.2025 р. вказано за № 158 дані відповідача, загальна сума заборгованості 83190,00 грн., з яких заборгованість за кредитом 20500 грн., за відсотками 52440 грн., штрафи/пеня 10250 грн.

Листами від 27.08.2025 з № 1881874 ТОВ «Селфі кредит» підтвердило ТОВ «Факторинг партнерс» зарахування коштів на банківську картку ОСОБА_1 коштів у сумі 18500 грн. 07.11.2024 та 2000 грн. 08.11.2024.

ТОВ «Факторинг партнерс» донароховано відсотки за період з 22.07.2025 по 22.10.2025 у сумі 19065 грн. Загальна сума боргу склала 102255,00 грн. заборгованість за кредитом 20500 грн., за відсотками 71505 грн., штрафи/пеня 10250 грн.

За правилом частинипершоїстатті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частинапершастатті1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

В справі від 12.01.2021 №524/5556/19 Верховний суд дійшов висновку, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором є комбінацією цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

За правилами частини дванадцятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

В даній справі суд виходить з того, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню (висновок Верховного суду, викладений в постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21).

Жодним документом у справі не визначено яким чином відповідач отримав одноразовий ідентифікатор. Жоден документ не підтверджує належність телефонних номерів та електронної пошти саме відповідачу. Кредитний договір складено первісним кредитором і його змість повністю залежить від волі останнього.

За правилами частин 1-3 статті 50 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що небанківські надавачі платіжних послуг забезпечують виконання платіжних операцій користувачів через розрахункові рахунки, відкриті в банках або в розрахунковому банку платіжної системи, учасниками якої вони є. Розрахунки між небанківськими надавачами платіжних послуг для забезпечення виконання платіжних операцій користувачів (крім платіжних операцій у межах одного надавача платіжних послуг) здійснюються шляхом проведення суми платіжної операції між розрахунковими рахунками небанківських надавачів платіжних послуг, що відкриті в банках (розрахунковому банку платіжної системи). Банки забезпечують виконання платіжних операцій своїх клієнтів, у тому числі операцій небанківських надавачів платіжних послуг, шляхом виконання міжбанківських платіжних операцій або платіжних операцій, що виконуються в межах одного банку.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Поняття бухгалтерського обліку визначено частиною 1 статті 1 названого закону як процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. В цій статті визначаються поняття господарської операції - дії або події, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства та первинного документу - документу, який містить відомості про господарську операцію.

Основні вимоги щодо організації бухгалтерського обліку в банках України встановлено Положенням про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 (далі за текстом - Положення).

Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 62 Положення).

За правилами п. 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Однак, на момент розгляду справа не містить документів, які б слугували первинними документами згідно Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України та належним чином підтверджували б виконання операції з безготівкового перерахування суми кредиту на картковий рахунок саме відповідача за Кредитним договором. 

Листи ТОВ «Пейтек» не ідетифікують отримувача визначаючи лише маску, а не повний номер картки. Крім того, це похідні документи, що мють складатися на підставі первинних документів. Вони складені на підставі інформації, що надана ТОВ «Селфі кредіт» при ініціюванні платежу. Належність банківської картки  НОМЕР_1 , вказаної в Кредитному договорі, саме відповідачу належними та достатніми доказами (документами банку-емінтенту) не доведено. Їі належність відповідачу можна лише припускати, лише припускати за матеріалами справи можно, що електронний підпис - одноразовий ідентифікатор був фактично використаний саме відповідачем при підписанні електронного документу – Кредитного договору, в той час як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Листи ТОВ «Селфі кредит» про підтвердження зарахування коштів є також похідними документами, адже мали б складатися на підставі первинних документів про здійснення господарської операції - дії або події, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, і з достатньою віргідністю не свідчать про зарахування коштів на рахунок саме відповідача. 

Саме зазначення персональних даних відповідача у письмових доказах, які містяться в матеріалах справи, наявність яких у третіх осіб не виключається, є недостатнім для ідентифікації особи відповідача для підтвердження укладення договору та отримання кредитних коштів. 

В силу положень ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Даним правом позивач не вважав необхідним скористатися, як свідчать матеріали справи. При цьому кожна сторона справи несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням відповідних процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

За вказаних обставин в позові слід відмовити.

За правилами ст. 133, ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. 

Отже, судові витрати, до яких входить судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264-265, 273-274, 279-282, 284, 289, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову відмовити повністю. 

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановленого ЦПК України строку, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

З текстом даного судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс», тал.: 044-374-01-52, адреса: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, оф. 521, ЄДРПОУ 42640371. 

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адрес проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено: 06.04.2026.

Суддя           В. В. Гребенюк