Єдиний унікальний № 371/83/25
Номер провадження № 2-др/371/3/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2026 р.         м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді      Кириленко М.О.,
за участю секретаря судового засідання   Петренко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Миронівського районного суду Київської області заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» Гедзь Ольги Віталіївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №371/83/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Миронівського районного суду Київської області Поліщука А.С. перебувала заява представника позивача представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» Гедзь Ольги Віталіївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №371/83/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтуванні поданої заяви зазначив, що у проваджені Миронівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 05.03.2025 Миронівським районним судом Київської області винесено рішення, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики №75918196 від 05.08.2021 на суму 16 940, 00 грн та судові витрати в розмірі 2 422, 40 грн. Під час ухвалення рішення судом не вирішено питання щодо витрат на правову допомогу. Просить винести додаткове рішення у справі №371/83/25 та стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 3 500, 00 грн. 
Згідно розпорядження керівника апарату Миронівського районного суду Київської області №132 від 07.04.2026 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи ЄУН 371/83/25, номер провадження 2-др/371/3/26», здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_2 .
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2026 заяву про ухвалення додаткового рішення передано судді Кириленко М.О. 
Ухвалою суду від 08.04.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» Гедзь Ольги Віталіївни про ухвалення додаткового рішення прийнято до свого провадження.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» та їх представник Гедзь О.В. в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи в суді були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного документу в їх електронний кабінет. В 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причина неявки суду не надана.
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення у справі, суд приходе такого висновку.
Судом встановлено, що 05.03.2025 Миронівським районним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі №371/83/25, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики №75918196 від 05.08.2021 на суму 16 940, 00 грн та судові витрати в розмірі 2 422, 40 грн (а.с. 87-89).
Під час ухвалення рішення не вирішено питання про стягнення судових витрат.
Зважаючи на посилання представника позивача на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати позивача на правничу допомогу не стягувались.
Порядок та підстави ухвалення додаткового рішення визначені ст.270 ЦПК України.
Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження заявлених вимог, позивачем було надано: копію Договору №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024, укладеного між адвокатом Ткаченко Ю.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», Витяг з Акту №5-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18.12.2024, за змістом якого сторони погодили, що сума витрат, за надання послуг по справі за позовом до  ОСОБА_3  становить 3 500, 00 грн, платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 49-51,53,60,55, 60зв).
Враховуючи вимоги п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд вважає, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» Гедзь Ольги Віталіївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №371/83/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, оскільки зазначені витрати були понесені позивачем в суді, який при ухвалені рішення повинен був вирішувати питання про судові витрати.
Зважаючи на вище наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500, 00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 247, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» Гедзь Ольги Віталіївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №371/83/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», місцезнаходження: 08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, 9А, офіс 204, код ЄДРПОУ 43311346, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500, 00 гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.

Суддя         М.О. Кириленко