Справа № 202/8881/25
(2/199/1444/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

09.04.2026 

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в особі судді Спаї В.В., 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, про звільнення від сплати заборгованості, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ: 
Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що, між ОСОБА_1 та його донькою ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) з дати набрання чинності рішенням суду (справа № 199/4504/19) про її усиновлення, а саме з 06.08.2019 р. припинились особисті, майнові права та обов`язки, на підставі цього подальше стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 є неправомірним, у зв`язку з чим він звертається до суду за захистом та відновленням порушених прав шляхом заявлення вимоги про припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2015 року і досягнення дитиною повноліття, які стягнуті на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/579/15 від 11.06.2025 року, починаючи з моменту здійснення усиновлення 06.08.2019 року. 
Позивач також просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла з 06.08.2019 р., та визнати виконавчий лист по справі № 202/579/15, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 23.06.2015 р. на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/579/15 від 11.06.2025 р., таким, що не підлягає виконанню.
Процесуальні дії у справі:
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 11.11.2025 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження;
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 11.11.2025 р. позовну заяву залишено без руху;
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06.01.2026 р. прийнято позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами;
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06.01.2026 р. заяву позивача про забезпечення позову задоволено повністю: забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, про звільнення від сплати заборгованості, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення виконання за виконавчим листом по справі №202/579/15, виданим Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 23.06.2015 р. в межах виконавчого провадження НОМЕР_3, до набрання законної сили рішенням у цій справі. 
Відповідач не скористалася правом надання відзиву на позовну заяву. 

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Позивач та відповідач перебували у шлюбі з 18 вересня 2000 р., який був припинений в результаті його розірвання на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 р. Під час перебування у шлюбних відносинах народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/579/15-ц від 11.06.2015 р. та виконавчого листа по справі №202/579/15-ц від 23.06.2015 р., ОСОБА_1 є платником аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2015 року і досягнення дитиною повноліття.
Примусове виконання виконавчого листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/579/15-ц від 23.06.2015 р. здійснюється Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження НОМЕР_3, що підтверджується відповіддю Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №113685/28.24.31/15 від 27.08.2025 року.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №199/4504/19 від 24.06.2019 р. оголошено громадянина України ОСОБА_6 усиновлювачем малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також цим судовим рішенням зобов`язано Індустріальний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни до актового запису №61 від 24 січня 2012 р. про народження ОСОБА_3 , змінити прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », по-батькові з « ОСОБА_3 на « ІНФОРМАЦІЯ_10 »; ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін, записати батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України. Вказане судове рішення набрало законної сили 06 серпня 2019 року.
З моменту усиновлення дитини, а саме з 06 серпня 2019 р., з позивача продовжується стягувати аліменти по утриманню дитини та у останнього наявна заборгованість щодо сплати у розмірі 172 198, 98 грн. , що підтверджується відповіддю Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №113685/28.24.31/15 від 27.08.2025 року та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3.
Крім того, в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 звернуто стягнення на доходи позивача та арештовано його кошти, що підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках від 08.08.2025 р. 
Правовідносини між учасниками справи виникли з захисту …… 

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, враховуючи наступне.
У частині другій статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічний обов`язок закріплений у частині першій статті 180 СК України.
Відповідно до частини першої статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.
Частиною 2 статті 188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
За змістом частини другої статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини.
Згідно ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням.
Верховний Суд, переглядаючи в касаційному порядку справу №522/5039/21 провадження № 61-4147св22 від 31.08.2022 р., висунував, що судами попередніх інстанцій допущене неправильне застосування норм матеріального права, а саме помилкове тлумачення закону, оскільки аналіз вищенаведених положень сімейного законодавства свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину до її повноліття заснований на факті батьківства, натомість усиновлення змінює суб`єктний склад правовідносин матері, батька та дитини.
Щодо тлумачення положень абзацу другого частини першої статті 232 СК України в контексті збереження прав та обов`язків з дитиною одним із батьків за походженням, то їх треба розуміти таким чином, що законодавець передбачив можливість дитині, яка усиновлена однією особою, зберегти правовий зв`язок із батьком або матір`ю за походженням, які не позбавлені батьківських прав та надали згоду на усиновлення.
При цьому таке збереження правового зв`язку можливо лише у спосіб, який виключає ситуацію в якій у дитини, з юридичної точки зору, будуть одночасно наявні дві матері або два батька.
Тобто у разі, якщо дитина усиновлена чоловіком, збереження прав та обов`язків між дитиною та її батьком за походженням (біологічним батьком) виключене, однак можливе збереження прав та обов`язків між матір`ю та дитиною.
Відповідно, якщо усиновлювачем є жінка, збереження прав та обов`язків між дитиною та її матір`ю за походженням (біологічною матір`ю) виключається, але можуть бути збережені права та обов`язки між батьком та дитиною.
Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття.
Положеннями розділу ІІІ СК України визначено права та обов`язки матері, батька і дитини. Згідно з цими положеннями факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, які передбачені вказаним вище розділом ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.
За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає лише з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. В особи, яка не визнана батьком дитини, такого обов`язку не виникає.
У відповідності до приписів ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за судовим наказом чи рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями ч. 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Вказана норма права не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.
У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Суд вважає, що усиновлення дитини іншою особою є обставиною, що має істотне значення у розумінні приписів ч. 2 ст. 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дитини, батьком якої він вже не являється.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 511/219/18 та від 21.07.2021 року у справі № 477/1165/20.
Стосовно вимоги позову про визнання виконавчого листа по справі № 202/579/15, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 23.06.2015 р., таким, що не підлягає виконанню, то підстави для її задоволення передбачені ч. 2 ст. 432 ЦПК України: обов`язок боржника (позивача) відсутній повністю з інших причин. 
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю. 

Щодо розподілу судових витрат. 
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 
Суд вирішує питання розподілу судових витрат в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3 514 грн. 48 коп. (968 грн. 96 коп. х 3 (задоволено 3 позовні вимоги) та 605,60 грн. (за подання заяви про забезпечення позову)). 
Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264, 265, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, про звільнення від сплати заборгованості, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю. 

Припинити стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліментів за виконавчим листом, виданим 23.06.2015 р. на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/579/15 від 11.06.2015 р., на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2015 року і досягнення дитиною повноліття. 
Звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від сплати заборгованості, яка виникла зі сплати аліментів, починаючи з 06.08.2019 р. за виконавчим листом, виданим 23.06.2015 р. на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/579/15 від 11.06.2015 р.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 23.06.2015 р. на підставі рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, ухваленого 11.06.2015 р. (справа №202/579/15) про стягнення щомісячно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. 

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 3 514 (три тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн. 48 коп. 

Дата виготовлення повного судового рішення 09.04.2026 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя В.В.Спаї