РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року 	справа № 580/361/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Янківської В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:
14 січня 2026 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
1) визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка проявилася в тому, що посадові особи Міністерства оборони України не надали жодної відповіді на запит на інформацію від 02 січня 2026 року;
2) зобов`язати Міністерство оборони України надати відповідь на запит на інформацію від 02 січня 2026 року;
3) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка проявилася в тому, що посадові особи військової частини НОМЕР_1 не надали жодної відповіді на запит на інформацію від 02 січня 2026 року;
4) зобов`язати військову частина НОМЕР_1 надати відповідь на запит на інформацію від 02 січня 2026 року.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 02 січня 2026 року він звернувся із запитом на інформацію від 02 січня 2026 року, у якому просив надати реквізити рахунку, на який необхідно повернути помилково виплачену премію за червень 2025 року у розмірі 21450 грн. Відповідь просив надати на електронну пошту. Запит на інформацію від 02 січня року направлявся на електронну пошту військової частини НОМЕР_1 , яка була надана позивачу Військовою частиною НОМЕР_2 , у вигляді Pdf-файлу, на який накладено кваліфікований електронний підпис, а також запит на інформацію було подано через електронний кабінет на сайті Урядового контактного центру. 03 січня 2026 року на електронну пошту надійшла відповідь Військової частини НОМЕР_1 , якою проінформовано про те, що файли не відкриваються. 03 січня 2026 року позивач посадовій особі Військової частини НОМЕР_1 , яка надіслала йому відповідь про те, що файли не відкриваються, надав коротку інформацію про документ, який було надіслано електронною поштою (електронний документ, на який накладено кваліфікований електронний підпис), а також коротку інструкцію про те, як цей документ перевірити, за результатом перевірки отримати електронний документ, який підписувався, та протокол перевірки підпису. 09 січня 2026 року на його електронну пошту надійшла відповідь Військової частини НОМЕР_1 , якою проінформовано про те, що файли не відкриваються. Таким чином, з його запитом на інформацію від 02 січня 2026 року, який було надіслано до Військової частини НОМЕР_1 , ніяких проблем немає, а саме, з нього можна видобути електронний документ, який підписувався з використанням КЕП, а також протокол перевірки підпису, в якому зазначено особу, яка підписала документ, та час підписання документу. Зазначене означає, що посадова особа військової частини НОМЕР_1 , яка отримала на електронну пошту військової частини НОМЕР_1 запит на інформацію від 02 січня 2026 року, свідомо, чи не свідомо, не відкрила запит на інформацію від 02 січня 2026 року. Станом на дату подання адміністративної позовної заяви відповіді Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 на запит на інформацію від 02 січня 2026 року позивачу не вручені.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі з розглядом справи без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Військова частина надала до суду відзив на позовну заяву, в якому прсить у задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема зазначила, що предметом позову в даній справі виступає не надання відповіді на запит на інформацію від 02 січня 2026 року, поряд з тим згідно статті 7 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР, зазначається, що якщо питання, порушені у зверненні, не входять до їх повноважень, воно пересилається за належністю відповідному органу, тобто відповідь на звернення не надається. Поряд з тим, інформацію, яку просив позивач у запиті на інформацію від 02 січня 2026 року, йому надано військовою частиною НОМЕР_3 , а отже його право на інформацію не було порушене.
Міністерство оборони надало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. В обгрунтування своєї позиції зазначило, що 02 січня 2026 року позивач звернувся із запитом до Урядового контактного центру, до якого додав запит до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив надати реквізити рахунку, на який необхідно повернути помилково виплачену премію за червень 2025 року у розмірі 21450 грн. Тобто, поданий ОСОБА_1 02 січня 2026 року через Урядовий контактний центр інформаційний запит, адресований виключно Військовій частині НОМЕР_1 . Враховуючи вимоги розділу ІV Інструкції № 735, звернення позивача за дорученням державного секретаря Міністерства оборони України надіслано до опрацювання до Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України. Дорученням начальника Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України від 07.01.2026 № К-2985 звернення позивача передано для опрацювання та надання відповіді заявнику до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання згаданого доручення начальником адміністративного управління штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 за дорученням командувача Сухопутних військ Збройних Сил України для опрацювання порушених у зверненні питань звернення Позивача передано до ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується дорученням від 07.01.2026 № К-2572/Л. На виконання розпорядження командувача ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Військовою частиною НОМЕР_3 листом від 17.01.2026 № 25/Ф повідомлено інформацію, яку позивач просив надати у своєму запиті. Зважаючи на викладене, з боку Міноборони не було допущено протиправної бездіяльності щодо нерозгляду та ненадання відповіді на звернення Позивача, оскільки з запитом про надання відповідної інформації позивач звертався до Військової частини НОМЕР_1 , а не безпосередньо до Міноборони.
З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив таке.
ОСОБА_1 02 січня 2026 року звернувся на електронну пошту Dійськової частини НОМЕР_1 із запитом на інформацію від 02 січня 2026 року, в якому просив надати реквізити рахунку, на який необхідно повернути помилково виплачену премію за червень 2025 року у розмірі 21450 грн. 
Крім того, запит на інформацію подано через електронний кабінет на сайті Урядового контактного центру. 
03 січня 2026 року на електронну пошту позивача надійшла відповідь Військової частини НОМЕР_1 , якою проінформовано про те, що файли не відкриваються.
03 січня 2026 року позивач надав посадовій особі Військової частини НОМЕР_1 інформацію про документ, який було надіслано електронною поштою (електронний документ, на який накладено кваліфікований електронний підпис), а також коротку інструкцію про те, як цей документ перевірити, за результатом перевірки отримати електронний документ, який підписувався, та протокол перевірки підпису. 
09 січня 2026 позивачу на електронну пошту надійшла відповідь Військової частини НОМЕР_1 , якою проінформовано про те, що файли не відкриваються, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
В той же час з відзиву відповідача встановлено, що запит на інформацію від 02 січня 2026 року був направлений на електронну адресу Військової частини НОМЕР_1 , особа відповідальна за приймання електронних листів, повідомила відправника, що його лист не відкривається.
Позивач звернувся на Урядовий контактний центр із запитом на інформацію від 02 січня 2026 року, яке зареєстроване за №КО-19650039. 
В подальшому Начальником управління по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації звернення направлено до Генерального штабу Збройних Сил України за реєстр. № К-2795 від 06.01.2026.
Генеральним штабом Збройних Сил України звернення за реєстр. № К-2795 від 06.01.2026 направлено за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_1 за реєстр. № К-2985 від 07.01.2026. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 звернення за реєстр. № К-2985 від 07.01.2026 направлено за належністю до Командного центру оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за реєстр. № К-2572/Л від 07.01.2026. 
Командним центром оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " звернення за реєстр. № К-2572/Л від 07.01.2026 направлено за належністю до військової частини НОМЕР_1 за реєстр. № К-398 від 08.01.2026. 
Військовою частиною НОМЕР_1 звернення за реєстр. № К-398 від 08.01.2026 направлено за належністю до військової частини НОМЕР_3 за реєстр. № К-84 від 14.01.2026, оскільки відповідно до рішення КСВ ЗСУ №159663 від 31.05.2025 Військова частина НОМЕР_1 знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_3 , у зв`язку із чим всі фінансові операції відносно військовослужбовців НОМЕР_4 відбуваються у військової частини НОМЕР_3 . 
Військовою частиною НОМЕР_3 було надано відповідь заявнику за вих. №25/Ф від 17.01.2026, в якій зазначено реквізити за яким необхідно повернути надлишково сплачені кошти в сумі 21128,25 грн. 
Вважаючи, що відповідачі допустили протиправну бездіяльність щодо розгляду його заяви від 02.01.2026, останній звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.
Суд зауважує, що предметом оскарження у цій справі є ненадання відповідачами відповіді на звернення позивача від 02.01.2026.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. 
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України “Про звернення громадян” від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР).
Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Цією статтею також надано тлумачення зазначених термінів.
Так, зокрема, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо;
скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно ч. 6 ст. 5 Закону № 393/96-ВР письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
Згідно статті 7 Закону № 393/96-ВР зазначається, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Ч. 1 ст. 14 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
Ст. 19 Закону № 393/96-ВР визначає, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Частиною 1 статті 15 Закону № 393/96-ВР встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). 
Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що орган державної влади у місячний термін від дня надходження звернення зобов`язаний в межах своїх повноважень: 1) об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути заяву громадянина, який звернувся до нього з такою заявою, 2) прийняти за результатами такого розгляду відповідне рішення та 3) повідомити заявника про наслідки розгляду його звернення. Тобто, належним розглядом органом державної влади звернення громадянина вважатиметься безумовне виконання останнім чітко визначеної законодавцем сукупності зазначених дій протягом строків, встановлених ст. 20 Закону № 393/96-ВР.
Суд врахував, що порядок функціонування Єдиної системи опрацювання звернень визначає Положення про Єдину систему опрацювання звернень, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.2019 № 976.
Відповідно до пп. 2 п. 6 зазначеного Положення Урядовий контактний центр приймає звернення, що надійшли за допомогою засобів телефонного зв`язку на урядову "гарячу лінію" або з використанням Інтернету через веб-сайт Урядового контактного центру, Єдиний веб-портал органів виконавчої влади, веб-сайт Офіційного інтернет-представництва Президента України чи у паперовій формі, та здійснює реєстрацію, попередній розгляд і передачу органам відповідно до компетенції.
Порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також визначає порядок контролю за його дотриманням визначає Інструкція про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735 (далі Інструкція № 735).
Пунктом 1 Розділу ІV Інструкції № 735 звернення громадян, що надходять від державної установи «Урядовий контактний центр» (далі - УКЦ), розглядаються відповідно до Порядку взаємодії органів виконавчої влади та державної установи "Урядовий контактний центр" із забезпечення оперативного реагування на звернення, що надходять на урядову "гарячу лінію" та Урядову телефонну довідку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 2009 року № 898 (із змінами).
Прийняття, реєстрацію та розгляд звернень громадян, які надійшли до Міністерства оборони України з урядової телефонної «гарячої лінії», з УКЦ, здійснює структурний підрозділ Міністерства оборони України, відповідальний за організацію розгляду звернень громадян.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції № 735 для прийняття на розгляд звернень у Міністерстві оборони України створюється електронна база даних, в яку вноситься відповідна інформація. У разі коли питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції Міністерства оборони України, таке звернення не пізніше наступного дня переадресовується іншому органу виконавчої влади, про що вноситься до бази даних відповідна інформація.
Згідно п. 5 розділу IV Інструкції № 735 структурний підрозділ Міністерства оборони України, відповідальний за організацію розгляду звернень громадян, надсилає їх для надання відповідей по суті до структурних підрозділів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, військових частин.
Відповідно до п. 6 розділу IV Інструкції № 735 керівники органів військового управління, командири військових частин, яким надано відповідне доручення на розгляд звернення, забезпечують своєчасний та об`єктивний розгляд звернень. Якщо звернення не містить достатніх даних, необхідних для прийняття рішення, вживаються заходи для отримання додаткової інформації.
Про результати розгляду звернень заявники інформуються у письмовій формі (п. 8 розділу IV Інструкції № 735).
Структурний підрозділ Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України, інший орган військового управління, військова частина, відповідальні за розгляд звернення, направляють копію відповіді заявнику або скановану копію на електронну адресу до структурного підрозділу Міністерства оборони України, відповідального за організацію розгляду звернень громадян (п. 9 розділу IV Інструкції № 735).
Інформація про результати розгляду звернень вноситься до бази даних УКЦ структурного підрозділу Міністерства оборони України, відповідального за організацію розгляду звернень громадян, разом з копією листа в електронному вигляді, яким поінформовано заявника (п. 10 розділу IV Інструкції № 735).
Як встановив суд, позивач запит на інформацію від 02 січня 2026 року був направлений на електронну адресу Військової частини НОМЕР_1 , особа відповідальна за приймання електронних листів, повідомила відправника, що його лист не відкривається.
Позивач звернувся на Урядовий контактний центр із запитом на інформацію від 02 січня 2026 року, яке зареєстроване за №КО-19650039. 
В подальшому Начальником управління по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації звернення направлено до Генерального штабу Збройних Сил України за реєстр. № К-2795 від 06.01.2026.
Генеральним штабом Збройних Сил України звернення за реєстр. № К-2795 від 06.01.2026 направлено за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_1 за реєстр. № К-2985 від 07.01.2026. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 звернення за реєстр. № К-2985 від 07.01.2026 направлено за належністю до Командного центру оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за реєстр. № К-2572/Л від 07.01.2026. 
Командним центром оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " звернення за реєстр. № К-2572/Л від 07.01.2026 направлено за належністю до військової частини НОМЕР_1 за реєстр. № К-398 від 08.01.2026. 
Військовою частиною НОМЕР_1 звернення за реєстр. № К-398 від 08.01.2026 направлено за належністю до військової частини НОМЕР_3 за реєстр. № К-84 від 14.01.2026, оскільки відповідно до рішення КСВ ЗСУ №159663 від 31.05.2025 Військова частина НОМЕР_1 знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_3 , у зв`язку із чим всі фінансові операції відносно військовослужбовців НОМЕР_4 відбуваються у військової частини НОМЕР_3 . 
Військовою частиною НОМЕР_3 було надано відповідь заявнику за вих. №25/Ф від 17.01.2026, в якій зазначено реквізити за яким необхідно повернути надлишково сплачені кошти в сумі 21128,25 грн. 
Таким чином, інформацію, яку просив позивач у запиті на інформацію від 02 січня 2026 року, йому було надано військовою частиною НОМЕР_3 , а отже його право на інформацію не було порушене.
Крім того, суд звертає увагу, що Міністерством оборони України не було допущено протиправної бездіяльності щодо нерозгляду та ненадання відповіді на звернення позивача, оскільки із запитом про надання відповідної інформації позивач звертався до Військової частини НОМЕР_1 , а не безпосередньо до Міністерства оборони України. Таким чином, твердження позивача про те, що Міністерство оборони України порушило його права шляхом ненадання відповіді на звернення, є необґрунтованим, оскільки звернення позивача надіслано відповідному структурному підрозділу, до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань та позивачу надано відповідь за результатами розгляду його звернення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач під час розгляду спірного звернення позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.
Враховуючи викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з відсутністю порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись статями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:
Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя 	Валентина ЯНКІВСЬКА