справа № 619/1829/26
провадження № 1-кп/619/331/26

ВИРОК
іменем України
23 квітня 2026 року     м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні № 12026225820000005 від 17.03.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
встановив:
23.03.2026 до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:
- письмова згода обвинуваченого ОСОБА_3 , складена у присутності захисника ОСОБА_4 , щодо визнання своєї винуватості у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; 
- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості;
- цивільний позов Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, а саме військової частини НОМЕР_1 , до ОСОБА_3 , у порядку ст. 128 КПК України та ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», про стягнення з обвинуваченого суму матеріальної шкоди, заподіяної вчиненим кримінальним правопорушенням, у розмірі 67 741,94 грн на користь військової частини НОМЕР_1 . 
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Формулювання обвинувачення із зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.
ОСОБА_3 на момент вчинення інкримінованого йому проступку проходив військову службу на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31.12.2023 № 314 (по стройовій частині) на посаді діловода технічної частини військової частини НОМЕР_2 , де відповідно до діючих нормативно-правових актів, а саме відповідно до вимог положень ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 на систематичній основі отримувала грошове забезпечення. Так, ОСОБА_3 будучи обізнаний із порядком проходження військової служби, несення внутрішньої служби, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст.11, 12, 16, 49, 127, 128, Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст.1, 17 Закону України «Про оборону України» відповідно до Бойового наказу командира 409 осб 22 омбр на оборонний бій № 319 дек від Бойового наказу командира 409 осб 22 омбр № 363 дек на оборонний бій від 07.12.2024, Бойового розпорядження командира 409 осб 22 омбр № 359 дек від 02.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб НОМЕР_4 омбр № 360 дек 03.12.2024, Бойового розпорядження командира 409 осб 22 омбр № 361 дек від 03.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 364 дек від 08.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 365 дек від 09.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 366 дек від 11.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 367 дек від 11.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22омбр № 368 дек від 12.12.2024, Бойового розпорядження командира 409 осб НОМЕР_4 омбр № 368/1 дек від 12.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 369 дек від 12.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 370 дек від 14.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 371 дек від 15.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 372 дек від 16.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 373 дек від 17.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 374 дек від 20.12.2024, Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 374/1 від Бойового розпорядження командира 409 осб 22 омбр № 375 дек від 21.12.2024 Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 375/1 дек від 21.12.2024 Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 377 дек від 25.12.2024 Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 378 дек від 25.12.2024 Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 381 дек від 27.12.2024, Бойового наказу командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 363 дек на оборонний бій від 07.12.2024, Бойового розпорядження командира 409 осб 22 омбр № 1 дек від 02.01.2025, Бойового розпорядження командира 409 осб 22. омбр № 2 дек від 03.01.2025 Бойового розпорядження командира 409 осб 22 омбр № 3 дек від 04.01.2025 Бойового розпорядження командира 409 осб 22 омбр № 4 дек від 09.01.2025 Бойового розпорядження командира 409 осб 22 омбр № 5 дек від 09.01.2025 Бойового розпорядження командира 409 осб 22 омбр № 6 дек від 09.01.2025 Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 ооб 22 омбр № 7 дек від 09.01.2025 Бойового розпорядження командира 409 осб 22 омбр № 10 дек від 13.01.2025 Бойового розпорядження командира 409 осб 22 омбр № 11 дек від 13.01.2025 Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 13 дек від 16.01.2025 Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб НОМЕР_4 омбр № 13/1 дек від 17.01.2025 Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 14 дек від 18.01.2025 Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 16 дек від 21.01.2025 Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб НОМЕР_4 омбр № 18 дек від
25.01.2025,Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб НОМЕР_4 омбр № 19 дек від
26.01.2025,Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб НОМЕР_4 омбр № 20 дек від
26.01.2025,Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб 22 омбр № 22 дек від
27.01.2025Бойового розпорядження командира НОМЕР_3 осб НОМЕР_4 омбр № 23 дек від
02.12.2024,у період часу з 01.11.2024 по 01.02.2025 повинен був перебувати на бойових позиціях в населеному пункті Уди Харківської області, але фактично 02.12.2024 04.12.2024,06.12.2024,08.12.2024,10.12.2024,12.12.2024,14.12.2024, 10.01.2025, 05.01.2025,08.01.2025, 10.01.2025, 13.01.2025, 15.01.2025, 19.01.2025,22.01.2025,25.01.2025,29.01.2025 там не знаходився. Маючи умисел, направлений на протиправне заволодіння бюджетними коштами, які виділялись з державного бюджету України для нарахувань та виплат грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 відповідно до встановленого порядку та обсягах визначеним діючим законодавством, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний намір, шляхом зловживання довірою посадових осіб військової частини НОМЕР_1 не повідомив їм про своє перебування поза територією зазначеною у бойових розпорядженнях, задля здійснення подальших йому нарахувань та виплат. У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_5 , передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, не маючи на те законних підстав, отримав відповідно до довідки з військової частини НОМЕР_1 виплати грошового забезпечення за дні свого перебування поза межами бойових позицій у розмірі 67 741 грн 94 коп., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями  ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Оцінка встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Аналізуючи та оцінюючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяття розкритю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 190 КК України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Харківська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону звернулася до суду за захистом інтересів держави в особі Міністерства оборони України, а саме військової частини НОМЕР_1 , та пред`явила до ОСОБА_3 цивільний позов у порядку ст. 128 КПК України та ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», про стягнення з обвинуваченого суму матеріальної шкоди, заподіяної вчиненим кримінальним правопорушенням, у розмірі 67 741,94 грн на користь військової частини НОМЕР_1 . У обґрунтування позову зазначено, що діями ОСОБА_3 військовій частині НОМЕР_1 завдано матеріальної шкоди на зазначену суму. 
Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав у повному обсязі, зобов`язався виплатити завдану шкоду.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 129 КПК України суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.
Суд, дослідивши докази, надані цивільним позивачем прокуратурою у сфері оборони Східного регіону, яка звернулася до суду за захистом інтересів держави в особі Міністерства оборони України, а саме військової частини НОМЕР_1 , на підтвердження позовних вимог, враховуючи беззаперечне визнання ОСОБА_3 такого цивільного позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ч. 1 ст.190 Кримінального кодексу України, ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок).
Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. 
У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. 
Цивільний позов прокуратури у сфері оборони Східного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, а саме військової частини НОМЕР_1 , задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь військової частини НОМЕР_1 (р/р НОМЕР_5 , МФО 820172, ЄДРПОУ НОМЕР_6 , призначення платежу - погашення збитків завданих державі за фактом безпідставного нарахування грошового забезпечення ПІБ, згідно наказу/ЄРДР/) матеріальну шкоду в сумі 67 741,94 грн (шістдесят сім тисяч сімсот сорок одна гривня 94 копійки).
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя             ОСОБА_1