ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року	Львів	Справа № 380/18989/25 пров. № А/857/4272/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Стрийської міської ради Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі № 380/18989/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради, Стрийської міської ради про визнання дії та бездіяльності протиправними,
місце ухвалення судового рішення 	м.Львів	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження 	
суддя у І інстанції	Потабенко В.А.	
дата складання повного тексту рішення	12.12.2025	

ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі № 380/18989/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради, Стрийської міської ради - задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради щодо розгляду та вирішення заяви ОСОБА_1 від 19.02.2025, поданої на ім`я голови Постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради Пищика М.І. 
Зобов`язано Постійну комісію з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради (адреса: 82400, м. Стрий Львівської області, вул. Шевченка, 71) розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 19.02.2025, подану на ім`я голови Постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради Пищика М.І. та надати на неї відповідь відповідно до процедури, передбаченої Законом України «Про звернення громадян», з урахуванням висновків суду у цій справі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема скаржник зазначає, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які свідчили б про наявність протиправності в діях чи бездіяльності постійної комісії. Оціночні судження позивача не можуть бути підставою для задоволення позову.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про розгляд апеляційної скарги відповідач та позивач в особі його представника повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Також відповідач подав 25.02.2026 року клопотання в якому просив суд закрити провадження у справі №380/18989/25 у зв`язку з виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року, про що долучив до матеріалів справи завірену копію Протоколу засідання депутатської комісії №58 від 13.02.2026 року. Також позивач просив повернути сплачений судовий збір Стрийській міській раді.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що головою постійної комісії з питань прав людини, законності, депутатської діяльності і етики Пищик М. у встановлений законом строк не було розглянуто звернення позивача, а про результати розгляду такого позивач не був належним чином повідомлений. 
З огляду на встановлених судом обставин та ненадання Постійною комісією з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради (відповідач-1) відповіді на звернення позивача, суд дійшов висновку, що в її діях наявна протиправна бездіяльність.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.02.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» звернулися із заявою до Голови постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності і етики Стрийської міської ради, в якій просили ретельно провести перевірку за нашими зверненнями за нашою участю, як цього вимагає Закон України «Про звернення громадян», надати обґрунтовану юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , працівників Стрийської міської ради, які проводили перевірку або не проводили, керівникам Стрийської міської ради, які підписували та скеровували нам необґрунтовані відповіді. А також просили поновити їх порушені права.
Однак за твердженням позивача, Постійна комісія з питань прав людини, законності депутатської діяльності та етики Стрийської міської ради (відповідач-1) в порушення ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» не розглянув і не вирішив протягом одного місяця заяву від 19.02.2025 та не надав будь – якої відповіді на неї, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Підстави для закриття провадження у справі, визначені статтею 238 КАС України, а зокрема:
1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;
2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;
3) якщо сторони досягли примирення;
4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;
5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;
6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;
7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;
8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Подаючи клопотання про закриття провадження у даній справі скаржник обґрунтував його такою підставою, як «виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року», однак ст. 238 КАС України не містить такої підстави для закриття провадження у цій справі на яку посилається відповідач.
Крім того, ст. 305 КАС України, визначено перелік підстав для закриття апеляційного провадження, серед яких:
1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;
2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;
3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Натомість подане клопотання не містить відомостей про відмову відповідача від поданої ним апеляційної скарги. Також обумовлене клопотання не містить відповідних відомостей та доказів для закриття апеляційного провадження з підстав, визначених п. 2 та 3 частини 1 ст. 305 КАС України.
Як наслідок колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні поданого відповідачем клопотання про закриття провадження у цій справі та повернення судового збору слід відмовити. 
Що ж стосується доводів апеляційної скарги відповідача від якої відповідач не відмовлявся, то колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання реалізації громадянами України наданого їм ст. 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно зі ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Згідно з ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.
Статтею 15 Закону №393/96 передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Статтею 20 Закону №393/96 встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Отже звернення, яке відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян», повинно бути прийнято, всебічно та повно розглянуто у встановлені законом строки, та за наявності для того підстав, суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого входить вирішення спірного питання, повинен вжити усіх передбачених законом заходів для поновлення порушеного права особи та усунення причин та умов, які сприяли порушенням. За загальним правилом звернення громадян підлягають розгляду тим суб`єктом, якому вони адресовані. Якщо вирішення порушеного у зверненні питання не належить до повноважень відповідного органу, він повинен переслати його за належністю і повідомити про це громадянина, який подав звернення, для чого встановлено п`ятиденний строк. При цьому колегія суддів наголошує, що суб`єкт владних повноважень у будь-якому випадку зобов`язаний відреагувати на звернення особи та надати відповідь у порядку й строках Закону «Про звернення громадян» - незалежно від того, погоджується він зі змістом звернення чи ні.
З матеріалів справи убачається, що 19.02.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» звернулися із заявою до Голови постійної комісії з питань прав людини, законності депутатської діяльності і етики Стрийської міської ради, в якій просили ретельно провести перевірку за нашими зверненнями за нашою участю, як цього вимагає Закон України «Про звернення громадян», надати обґрунтовану юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , працівників Стрийської міської ради, які проводили перевірку або не проводили, керівникам Стрийської міської ради, які підписували та скеровували нам необґрунтовані відповіді. Також просили поновити їх порушені права.
02.05.2025 Головою постійної комісії з питань прав людини, законності, депутатської діяльності і етики Пищик М. листом за вих. №03-07/54дост було повідомлено ОСОБА_5 про те, що на засіданні постійної комісії з питань прав людини, законності, депутатської діяльності і етики 18.03.2025, 20.03.2025 та 16.04.2025 передбачався розгляд її звернення, але через відсутність кворуму рішення не прийнято. 
24.06.2025 за вих. №03-24 Головою постійної комісії з питань прав людини, законності, депутатської діяльності і етики Пищик М. листом повідомляло адресатам: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про те, що 19.06.2025 відбулося засідання постійної депутатської комісії з питань прав людини, законності, депутатської діяльності і етики. За результатами розгляду комісією зроблено висновок про дотримання меж повноважень Стрийською міською радою, інформацію скаржникам надано у повному обсязі та вирішено направити протокол скаржникам разом із додатками. 
Однак вказаний лист був скерований лише ОСОБА_5 , що стверджується копією фіскального чеку Укрпошта від 24.06.2025. 
При цьому відповідачем не надано ні суду першої, ні апеляційної інстанцій доказів інформування ОСОБА_1 в установлені законом строки про результат розгляду його звернення.
Колегія суддів відхиляє посилання відповідача про виконання оскаржуваного судового рішення, як підставу для задоволення вимог апеляційної скарги, позаяк на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення мали місце обставини не забезпечення відповідачем 1 у визначений законом строк розгляду звернення позивача та повідомлення його про результати розгляду поданого ним звернення у визначеному порядку.
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Стрийської міської ради Львівської області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року у справі № 380/18989/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос